Først trodde de det var noe galt med øynene mine.
-En eller to? -En.
Skulle ønske det bare var klassisk grønn stær.
Ok, vi er ferdig.
For like etter...
...begynte jeg å høre stemmene.
-Denne veien. -Adam.
Ikke gå denne veien.
-Hør etter. -Du klarer det.
Adam.
De fortalte nok om matlagingen.
Kall det hva du vil. En avledning, selvmedisinering, hva som helst.
Men det var det eneste som stilnet dem.
Har du det bra?
Ikke klandre mamma for å ikke ha skjønt det før.
Hun hadde mye å stri med de siste årene.
Da pappa bestemte seg for-
-at hele farskapsgreia ødela kreativiteten hans...
...måtte vi ta dritten vi ble servert og gjøre den spiselig.
Så jeg lagde mat.
Og lagde mer mat.
Og måltidene ble mitt bidrag til underdoghistorien vår.
Det er nydelig, skatt.
Og jeg ble skikkelig flink til det.
Det er perfekt mengde spisskummen.
Og så flyttet Paul inn.
Det er interessant.
Så godt! Jeg elsker det.
Hjemmet jeg kjente til, ble noe som hørte fortiden til.
Så jeg var mye ute.
Å komme inn på kokkeskole den høsten var som en oase-
-i kaoset hjernen min holdt på å bli.
Jeg måtte bare fokusere på målet og være tålmodig.
Hvor vanskelig kunne det være å skjule galskapen-
-fra den videregående skoles hensynsløse økosystem?
Se her. Vi ble endelig invitert til en av Sarahs fester.
Vi må dra på denne. Du blir vel med?
Skal jeg hente deg i kveld?
Hvem er det?
Sarah? Mitt livs kjærlighet?
En stund var det bare stemmer.
Sarah, ja.
Foreldrene mine er separert igjen. Samme det.
Men de låner meg bilen av skyldfølelse. Hva tenker du?
Jeg tror dette er kvelden...
Adam.
Adam, yo.
Her borte.
-Hva? -Forsiktig, dette er som lava.
-Unnskyld. -Hva gjør du?
Her borte, Adam.
Todd.
Adam.
Vi må gå nå.
-Slapp av, sjef. Vi fikser dette. -Gjør noe, vær så snill!
Det gjør vondt!
Hei, gutt!
Vil du at vi skal beskytte deg? Stikk av.
Gå, Adam.
Ro deg ned, gutt.
Bare ro deg ned. Det går bra.
Bare ro deg ned, gutt.
-Slipp meg! -Bare pust.
Bare ro deg ned.
Slapp av. Bare pust.
De kalte det min første psykose.
-Hei. -Det var da vi oppdaget hva jeg er.
Schizofreni, en kronisk psykisk lidelse-
-der en mister kontakt med virkeligheten,-
-noe som resulterer i hallusinasjoner,-
-paranoia, vrangforestillinger.
Derav ekstravagansen i kjemitimen.
En overflod av dritt, kan man si.
Det forsvinner aldri. Jeg blir aldri normal.
Slutten.
Først utviste de meg fra skolen.
Skal du fortsatt på fest hos Sarah neste helg?
Todd måtte få transplantert hud fra rumpa.
Hvor er tvangstrøya di, gærning?
Nå hater han meg.
-Kom igjen, gå til timen. -Gærning.
Det gjør alle.
Så gjemte Paul alle knivene.
Jeg må bare si dette.
Kanskje han bør sendes til et sted som kan ta seg av ham.
På profesjonelt vis.
Bare si fra når jeg skal knuse skaller.
Pust dypt, Adam. De mener det godt.
Nabomødrene trener visst til 10 000-meteren.
Skal vi se på?
Når de først hadde dukket opp, forsvant de aldri.
Som romkamerater man aldri unnslipper.
Der er Rebecca.
Hun er en blanding av Dalai Lama og Coachella.
Alltid zen. Jeg har ikke så mye imot henne.
Så har vi Livvakten, som er selvforklarende.
Han er lunefull, men lojal.
Du må alltid passe deg.
Og til slutt har vi Joaquin.
Han er som den kåte bestevennen i en 90-tallsfilm,-
-som følger etter deg og ufiltrert sier alt du tenker.
Jeg vet.
Det er mye.
Der kommer du inn, nå som mamma er på en håpløs jakt etter en kur.
Som de andre selvbedragerske mødrene vi har møtt,-
-som sitter på de samme venterommene, setter sin lit til de samme legene,-
-og stilltiende trygler om det samme:
"Helbred barnet mitt."
Abilify, Risperdal,-
-Clozapine, Stelazine...
Jeg har prøvd alle medisincocktailer.
Noen endringer?
Nei.
Men likevel har ikke mamma gitt opp håpet.
Det er hun nok alene om.
FÅTT DIAGNOSEN SCHIZOFRENI?
ENDELIG EN NY BEHANDLING FOR SCHIZOFRENI
Så der har du det.
Hele den sørgelige historien.
Godta den eller la være.
Kanskje du skal la den være. For vi er ærlig talt bare her-
-fordi ingen unnslipper min mors påståelighet.
Og jeg vil ikke drite på livsverket ditt eller noe,-
-men jeg er med i en eliteklubb som kalles "behandlingsresistent".
Så vi vil nok aldri få et "det er ikke din feil"-øyeblikk-
-som i Good Will Hunting.
Så bare avvis meg fra denne eksperimentelle studien-
-og spar oss begge for skuffelsen.
Greit?
PASIENTENS FULLE NAVN:
SØKNADSSTATUS: GODKJENT
Ok, skatt. På tide å dra.
Jeg vil ikke være en prøvekanin. Vi vet ikke hva som skjer om jeg tar dem.
Kanskje du blir bedre.
Kanskje du kommer deg oftere ut av senga.
-Det er det som kan skje. -Men hva om jeg mister håret?
Hva om jeg blir blind? Hva om de er giftige?
Hvem skulle ville forgifte deg?
-Vi er klare. -Ok, vi kommer straks.
Kom. Jeg har en god magefølelse.
Ikke vær en drittsekk.
-Kan jeg ta dem senere? -Greit.
Kle på deg.
Vi må dra til Brasil.
Dette ser fint ut.
KATOLSK SKOLE
Men jeg er ikke katolikk.
Katolikker bryr seg mest om oppmøte.
Hyggelig å endelig møte deg, Mr. Petrazelli.
Likeså.
Ta den av deg.
Fint at dere alle kunne komme.
Den eneste som ikke kan avvise deg, er vel Jesus?
Jeg tror han mener å si at vi er-
-veldig takknemlige for at du vurderer Adam midt i skoleåret.
Herren omfavner alle barn, selv dem som har utfordringer.
Vi gjør et poeng av...
Kom igjen, la meg ta meg av henne.
-Dette blir bare trøbbel. -Vi vil gi dem verktøy til å...
Som du vil.
-Er noe galt? -Nei.
Bare... jøss.
Litt av en utstilling.
St. Agatha's er hjem til de beste og skarpeste.
Ikke bare i skoledistriktet, men i hele fylket.
Og det stopper ikke der.
Moralsk og åndelig integritet er også svært viktige.
Som dere vet, vil Adams opptak i en så fremstående akademisk kultur-
-være betinget.
Han må møte disse forventningene til tross for helseproblemene sine.
Det blir ikke noe problem.
-Eller hva? Adam? -Riktig.
Jeg er klar for å utmerke meg på alle fronter.
Det står her...
...at Adam nylig ble med i en medisinsk studie.
Ja, han startet nettopp.
Og hvordan føler du deg?
Oppglødd.
Vel...
...vi kan ta inn Adam.
Men han må opprettholde et snitt på 3,5-
-og score over 90 prosent på den årlige standardeksamenen.
Og vi må ha månedlige oppdateringer angående hans psykiatriske behandling.
-Det blir ikke noe problem. -Tusen takk.
Du vil vel være diskré?
Vi hadde problemer med mobbing på den forrige skolen.
Kanskje det er best. Ingen grunn til å skremme noen.
Ok, takk. Adam.
Adam?
Jeg må på toalettet.
Bare et øyeblikk.
Hei.
Hva er galt?
Så du ikke at han dømte meg?
-Hvem? Paul? -Ja.
Han bryr seg om deg. Han kommuniserer bare ikke som vi gjør.
Kaller du dette virkelig kommunikasjon?
Du vil føle deg bedre når du begynner å ta medisinen.
-Subtil endring av tema... -Nei, du hørte henne.
Du må ta studien og studiene dine på alvor, ellers...
Ellers hva?
Ikke noe vitnemål. Ingen kokkeskole til høsten.
Dette er din siste sjanse.
Vi kan behandle dette, skatt.
Husk hva legen sa.
At du er en person som takler denne sykdommen...
-...betyr ikke... -Jeg er ikke selve sykdommen.
Det er vanskelig å tro når alle behandler deg som det.
Straks tilbake.
JESUS ELSKER DEG IKKE OM DU ER HOMO
Moralsk og åndelig integritet, liksom.
Er det vanskelig å møte meg på do, slik jeg sa?
Ikke ute, ikke på gangen. Det er enkelt.
Greit, slutt å mase. Vi er på do.
-Penger. -Ja.
-Du mangler 40. -Du får resten neste måned.
Du skylder meg 30 fra forrige måned.
-Er han sammen med deg? -Niks.
Denne fløyen er stengt for messen.
Energien hennes er så sterk.
Hun er nok en skytte.
Er du stum eller noe?
Glem det. Helt klart en skorpion.
Ikke stum.
Bare ny. Jeg begynner i morgen. Jeg visste ikke at det var stengt her.
Ikke bli for oppspilt der nede.
Du så oss ikke, ok?
Så hvem?
-Oss. -Gi meg dem før neste uke.
-Jeg syr en kappe til deg. Helten min. -Kjeften.
Adam.
Hvem prøver du å lure?
Du klarer deg aldri her.
Vi sees senere.
Ok, nå må du sende ut vibbene.
Vær kul og selvsikker. Mer som meg.
Ha denne prasiolitten i lomma. Den øker selvtilliten.
Hva er det?
Lunsjen min.
Hvem tar med sushi på skolen?
Herlig. Hun legger opp til en leken prat.
-Bedre enn hundematen de serverer her. -Maten her er ikke så verst.
For skolepengene bør man få mat rett fra gården.
Er du en matsnobb eller noe?
Si at du har en stor gane.
Jeg har en stor... gane.
Ok.
-Hei, her oppe. -Ja.
Hei.
-Hei. -Ja.
Du er litt snål.
Ikke bli fornærmet, men er du funksjonshemmet?
Nei!
Bare et spørsmål. Jeg mente ikke å frike deg ut.
Nei, jeg er ikke det. Jeg har et kronisk hodepinesyndrom.
Det gjør meg litt fjern av og til.
-Har du fått en MR-undersøkelse? -Nei, hvorfor?
Flere ondartede svulster gir samme symptomer som hodepiner.
Vestibularisschwannom, lymfekreft, meningeom.
Jeg bare nevner det.
Det er nok bare hodepine.
Jeg er Maya.
Jeg er Adam.
Jeg kom for å true deg til å tie...
...men noe sier meg at du er harmløs.
Er du skolens doplanger eller noe?
Du ser på St. Agatha's antatte æreselev.
Vis litt respekt.
Så hvorfor all snikingen på guttedoen?
Det er bare en sidegeskjeft.
Jeg er en som får ting unnagjort for en pris.
Lekser, stiler.
Så du er den akademiske svindelens svar på Bernie Madoff?
Ja, men jeg blir ikke tatt.
Hvorfor er du kledd for snøvær? Det er er 27 grader ute.
Jeg fryser lett.
Håp at de ikke ser deg uten uniform.
Vil dere bestille billetter til skoleballet?
Årets tema er "Stjernenatt: En magisk kveld under Hans stjerner".
Hun snakker til deg.
Jeg velger å unngå patriarkalske normer som skoleball.
Takk.
Ikke verst.
Trenger du noe, om du skjønner hva jeg mener, så bare si fra.
Kommer dere?
Ikke lurt, gutt.
Ja visst. Prøv å få deg et ligg med gulsott og diaré.
Oppdateringer. Jeg fikk en ny venn. På en måte.
Det føltes som en seier for Adam.
Man får få sånne når hele ens liv er et fluktrom uten utgang.
Paul lister seg ennå rundt meg som om jeg vil drepe ham mens han sover.
Som om man automatisk blir Jeffrey Dahmer om man er psykisk syk.
Hva er disse?
Mindre bestikk å vaske opp.
Tenkte vi kunne prøve dem.
Jeg vet ikke hva som er snålere.
Å se ting som ikke er der,-
-eller å sitte overfor en mann som plutselig frykter meg.
Adam...
...lærte du noe nytt i dag?
Men det er hans problem, ikke mitt.
At St. Agatha's ble oppkalt etter en kvinne-
-som avviste en manns tilnærmelser og fikk brystene hogget av som straff.
Jeg tror Paul mente skolearbeid.
Det gikk greit.
Ikke mye å si om det.
Bare gi det tid. Det er en bra skole.
Ok.
Adam.
Du ødelegger livet til mora di. Du er ikke sønnen hun ønsket seg.
Derfor dro faren din. Han visste at noe var galt med deg.
Og snart får alle på den nye skolen vite sannheten.
Og da vil de endelig kvitte seg med deg.
Borte.
Ingenting.
Når den stemmen besøker meg,-
-er det som å ha et mareritt i våken tilstand.
Jeg prøver å lukke øynene og tømme hodet, som du sa jeg skulle.
Men...
...det funker ikke.
-Jeg er stolt av deg. -Takk.
Og jeg mener fortsatt at medisinen ikke funker.
Stolt av deg, skatt.
Men jeg håpet i det stille at du ville motbevise det.
Bra.
Veldig bra, Marlene.
Adam, dette er ikke bra. Vi må fikse dette.
-Jeg prøver ikke å stryke i matte. -Men du kan ikke utvises etter to uker.
-Vi snakker om livet ditt. -Jeg vet det.
Men du er ikke inni hodet mitt.
La oss være på lag igjen.
Finn balansen. Pust inn.
Ja, ok. Samme lag.
Kanskje Paul kan hjelpe. Han er flink med tall.
-Nei, absolutt ikke. -Bare tenk på det, ok?
Ok.
Jeg finner en privatlærer.
HAR JESSICA REID EN SPISEFORSTYRRELSE?
-Hei. -Hvorfor skrev du navnet ditt på lappen?
Jeg så rett på deg da du ga den til meg.
-Folk her er visst flinke med ord. -Ikke la prestasjonene narre deg.
Alt du må vite om St. Agatha's, er her inne.
-Så dette er undergrunnen? -Ja, og sånn må det forbli.
Du må ikke sende lapper foran søster Catherine.
Det er greia. Jeg trenger ikke at du er min Madoff.
Jeg trenger en privatlærer.
Jeg gjør ikke sånt drittarbeid. Prøv elevsenteret.
Han fyren forleden skyldte deg penger.
Overraskende mange av disse rike rasshølene-
-holder ikke sin del av avtalen.
Vil du fortsette å jage rike rasshøl, eller vil du ha betalt?
Mamma vil betale for en privatlærer. Hun vil at jeg skal klare meg godt.
To hundre i uka, tre timer på ukedager, én helg i måneden.
Jesus.
-Mener du det? -Du får det du betaler for.
-Hva med 100 i uka? -To hundre.
-Hundre og femti. -To hundre. Ja eller nei?
Jeg vant Newtonprisen for unge genier fra National Honor Society i 7. klasse-
-og fikk fullt stipend til St. Agatha's.
Der har jeg vært elevsrådsleder siden andreåret,-
-i tillegg til å lede flere klubber.
Årbok, vitenskap, fransk og FN for å nevne noen.
Men det er bare for moro skyld.
Jeg fokuserer på det akademiske, siden jeg ble tatt inn på Duke til høsten.
Jøss, det...
Veldig imponerende, Maya.
Elskerne. Kjærlighet, forening, gjensidig tiltrekning.
Jeg gjør alt til det ytterste.
Jeg liker ikke kompromisser eller halvveisløsninger.
Jeg gjør alt for at sønnen deres klarer seg.
-Hun er god. -Hun er god.
Du jobber ikke med voksne?
Du er veldig imponerende, Maya.
Men 200 dollar i uka er for mye. Kan du godta 75?
-Ja, det går fint. -Jaså?
Flott!
Ganske imponerende oppvisning der nede.
Jeg fant opp oppvisningskunsten.
Det er så stille her ute. Man kan høre alt.
-Ja visst. -Hvorfor så mange kokebøker, Julia Child?
-Jeg studerer på en måte til å bli kokk. -På en måte eller virkelig?
Virkelig.
-Det er greia di. -Det er greia mi.
Det er ikke noe man hører hver dag.
Kanelleksikonet av Alicia Tella.
Hun gjør helt vanvittige ting med kanel.
Hva er det?
Overrasket fordi jeg overgikk deg i å være nerd?
Du snakker med robotklubbens kaptein.
Jeg kan bokstavelig talt lage den siste retten de serverte på Titanic.
Vil du sammenligne?
Til vitenskapsmessen i 8. klasse lagde jeg en fungerende Mars-rover.
Av brusbokser.
På 16-årsdagen min dro jeg på et osteseminar i Oregon.
I fjor vant jeg Googles talentsøk.
Hvem valgte ut prosjektet mitt? Neil deGrasse Tyson.
Nei.
Bare prøv deg.
Greit, jeg har ingenting.
Hva? Ikke se på meg. Se på henne.
-Du har problemer med blikkontakt. -Sier du alltid det du tenker?
Jeg kunne hatt en øyesykdom eller noe.
Det er best å si akkurat det man mener eller tie stille.
Nådeløs ærlighet, vet du.
Det er nyttig.
Dette er en ny oppskrift jeg tester.
Lærte du dette på Galtvort for håndlaget ost?
-Bare prøv. -Sikker på at du tåler sannheten?
Det finner vi vel ut.
Nå skjer det. Du er like ved mål.
Krok, line, søkke. Han er inne.
Hva skjer?
-Jeg sa du ikke skulle ta pillene. -Dette er godt. Skikkelig godt.
-Ja, jeg vet. -Den har...
...en jordaktig smak. Kanskje til og med røyksmak.
-Det er fontinaosten. -Herlighet.
-Mitt hemmelige våpen. -Hører du meg?
Greit, for å finne arealet av sirkelen...
A er lik...
-Pi ganger R. -...pi ganger R...
...opphøyd i annen.
Ser du? Jeg klarer dette.
Helt sikkert.
Hei, dere. Det er sent.
Hvordan kom du, Maya? Jeg ser ingen bil.
Jeg tok bussen.
Jeg kjører deg hjem.
Det trenger du ikke. Jeg tar siste buss.
Så sent? Absolutt ikke. Jeg møter deg nede om ti.
Ja, her er det. Takk for skyssen.
-Sees på mandag. -Sees på mandag.
Jeg vet at "kur" er et farlig ord blant sånne som meg,-
-så jeg skal ikke si at det er det som skjer.
Du, nei.
Nei, nei. Adam, tenk over dette. Bare ikke... Hei!
Din morapul...
Men jeg har aldri følt meg så nær å være normal.
Ingen sprutdiaré eller andre vonde bivirkninger.
Bare noen muskelspasmer. Ingen stor sak.
Alt er i orden.
Jeg håper det varer.
Eggs Benedict med godt stekt bacon.
Slik du liker det.
-God morgen til deg også. -Det er kajennepepper i hollandaisen.
Fortell meg hva du synes.
-Hva? -Ingenting.
-Du virker oppe for tiden. -"Oppe"?
Glad.
Det kler deg.
Vel, jeg føler meg bra.
-Spis. Kom igjen. -Ok.
-Dette er så godt. -Er det?
Han er tilbake!
Ok.
Jeg er tilbake.
Hva er greia med varmeputa? Har Paul hemoroider?
-Er prostataen betent? -Gud!
-Seriøst. Jeg bryr meg. -Du er slem!
Nei da, jeg bryr meg om livet hans.
Nei, den er til deg.
Jeg tenkte den kunne lindre muskelspasmene.
Dette er så godt.
Har du pratet med psykiateren min?
-Av og til. Det er jo avtalen? -Jeg trodde ikke du fikk transkripsjoner.
Jeg er mora di. Jobben min er å hjelpe deg.
Hei.
Hallo?
I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn, amen.
Din tur.
Unnskyld, jeg har aldri gjort dette. Jeg tror ikke på Gud.
Det bør jeg nok ikke si.
Ikke tenk for mye. Vi har ingen regler her. Dette er din tid.
Snakker folk bare om hvor mye de runker og sånt?
Alle på denne skolen er mellom 13 og 18 år. Hva tror du?
-Så pinlig for alle sammen. -Så lenge de ikke gjør det her inne.
Johannes 1:9. "Dersom vi bekjenner våre synder, er han trofast og rettvis,-
-og renser oss for all urettferdighet."
Seriøst? Er det salgstrikset ditt?
Det funker som oftest.
Hva om jeg bare sitter her?
Da kan du ransake sjelen din, og jeg kan nyte stillheten.
-Så alt forblir mellom oss? -Og Gud.
Men siden du ikke tror på Gud, er det vel bare oss.
Jeg går til en psykiater.
Og hun forteller visst mamma alt.
-Og det plager deg? -Ja.
Ville du likt at mora di leste dagboka di?
Nei. Du har rett, det er skrudd.
Jeg synes ikke...
...at jeg skal føle meg overvåket hele tiden.
Jeg bør kunne leve mitt eget liv, ikke sant?
Det er et rimelig ønske.
Du bør får plass og autonomi til å bli den du skal bli.
Akkurat.
-Takk. -Bare hyggelig.
Det er fint å bli hørt og ikke bare observert.
-Det er fint å bli lyttet til. -Ja.
Dine synder tilgis i Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn, amen.
-Jeg bekjente ingenting. -Bare gå med på det.
Jeg innrømmer at jeg var klar for å kjefte deg ut-
-fordi du forteller mamma alt jeg sier i timene våre.
Men så skjedde det noe utrolig.
For første gang på evigheter-
-våknet jeg til fullkommen stillhet forleden.
Ingen hvisking.
Ingen småprat.
Ingen syner.
Bare ren, vakker, ufiltrert stillhet.
Det er utrolig hva jeg har fått til med all denne ledige plassen i hodet.
-Du er fornøyd med tjenestene mine. -Hva tror du? Jeg fikk A minus. Takk.
Ikke hvil nå. Du får ikke ta prøven igjen om du driter deg ut.
Derfor synes jeg vi skal henge senere.
Henge?
Pugge, mener jeg.
Vi kunne pugget på biblioteket.
Biblioteket har ikke hummer-frittata.
Du er så snål.
Da jeg først møtte deg, tenkte jeg:
"Kanskje han bare er klønete og usosialisert."
Men det er ikke greia. Det er noe mer.
Kult. Takk.
Jeg vet ikke hva jeg svare på det.
-Jeg er bare meg. -Jeg finner ut av det, Petrazelli.
La meg spørre deg om noe.
Hvorfor risikerer æreseleven alt for en sidegeskjeft?
Jeg liker å hjelpe folk. Hva så?
Kanskje jeg finner ut av deg.
Fortell meg om restauranten du tar meg med til.
Jo, altså...
Det er drømmekjøkkenet mitt. Jeg har studert menyen i årevis.
Og ingen er like oppfinnsomme.
Jeg vil jobbe på et sånt sted.
-Kanskje eie et. Vi får se. -Når osteleiren endelig gir avkastning?
Du ler av meg, men osteleiren var en åndelig opplevelse.
Og jeg hører hjemme på kjøkkenet.
Når jeg lager mat, forsvinner alt annet.
Og...
...jeg får være akkurat den jeg vil være. Jeg har kontroll.
Det respekterer jeg.
Du må velge nøyaktig hvem du vil være. Livet er for kort.
Jeg har bilen til foreldrene mine, så vi kan dra når dere vil.
-Jeg vil dra... -Hei, se.
-Se hvem det er. -Oi!
-Jeg føler meg som en idiot fordi... -Hva?
Jeg gjorde narr av deg, og nå vet jeg ikke.
Jeg synes din ost var bedre enn deres.
-Er det sant? -Se her!
-Sprøtt. -Hei, Tvangstrøye.
-Det viser hvor flink du er. -Adam!
-Kom igjen! Du vet det er oss. -Ta ham.
Dere må ikke kødde med ham.
Å ja!
Traff ham.
Se på trynet hans.
-Du må si unnskyld, rasshøl. -Taper.
Hvem kaller du rasshøl?
Pleieren din er ganske heit, Tvangstrøye.
Du vil ikke henge med denne psykopaten.
-Ikke rør meg. -Stikk!
-Du! -Hei!
Hei, slutt! Gi deg.
Tapere!
-Hva i...? -Det går bra.
-Hvem var det? Adam...? -Jeg vet ikke.
Jeg er lei for det.
Vil du fortelle meg hva det dreide seg om?
Det er ikke så mye å fortelle.
Jeg tenkte på noe. Er det ikke...?
Er det ikke litt snålt at du forlot skolen din midt i avgangsåret-
-for å gå på en katolsk skole utenfor distriktet ditt?
Jo.
Det var en slåsskamp.
Jeg havnet i slåsskamp med en av de gutta.
-Sloss du? -Ja, og det var ganske ille.
Så jeg prøvde å legge det bak meg.
Er det alt du skal si?
Ikke la dem ta deg med dit.
Nei, jeg vil bli her. Jeg vil bli her på denne overflaten.
Ikke la dem ta deg med dit. Ikke...
Nei. Jeg blir ikke med.
Ikke la dem ta deg med. Det er ikke bra der.
Ikke, ikke.
Ted, takk for at du kom tidlig for en gangs skyld.
Ted, gå til mitt kontor.
Maya, du blir her.
Hvor lenge har dette pågått?
Søster Catherine, jeg er lei for det.
Hvor lenge?
Et par måneder. Ikke lenge.
Vi må visst ha en lang samtale om fremtiden din.
Se på tavla, alle sammen.
Statseksamenen er om to uker.
Her er oppgaven deres.
"Fortell om en gang du mislyktes.
Hvordan påvirket det deg,-
-og hva lærte du av opplevelsen?"
Som dere vet, tillates ikke utkast eller kladdepapir.
Men begynn å tenke på hva dere vil skrive om.
Greit, vi sees i morgen, alle sammen.
Hei!
-Hei. -Hei.
Skal vi fortsatt møtes i kveld?
Jeg har en...
...klubbgreie etter skolen.
-Kan jeg...? Jeg sender melding. -Ok.
Kom sulten.
Hun kom aldri.
Og nå som hallusinasjonene er borte...
...er alt så stille.
For stille.
I Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
-Det er meg. -Hei, meg.
Jeg trenger veiledning.
Åndelig veiledning?
Nei, det dreier seg om ei jente.
Ok.
Vi har hengt sammen en stund, og det gikk kjempebra,-
-men så sluttet hun å prate med meg.
-De unge kaller det visst "ghosting". -Samme det.
Jeg er redd for at hun fant ut om noe. Som psykiateren jeg fortalte deg om.
Det er nok ikke det mest sexy i verden.
-Hva tror du? -Har du prøvd å be?
Nei. Ikke ta det ille opp, men jeg trenger virkelige råd.
Timoteus 1:7.
"For Gud ga oss ikke motløshets ånd,-
-men krafts og kjærlighets ånd."
Ok, men har du noe mer?
Jeg vet ingen detaljer om livet ditt, men du virker ålreit.
-Du er kanskje litt sær. -Sær?
Sær, ja.
Og sannheten er at det blir vanskeligere å beholde forstanden med alderen.
Og det kommer til å kreve arbeid.
Men kanskje det gjør deg modnere enn andre.
Og jenter liker visst sånt.
Så jeg bør konfrontere henne? Si hva jeg føler?
Dine ord, ikke mine.
Nøytral til siste slutt. Takk.
Gå i fred.
Unnskyld, jeg ser etter Maya.
Her bor det ingen som heter det.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Kjenner du en Maya Arnaz?
Den eneste Arnazen jeg kjenner, jobber med taket mitt. Manuel Arnaz?
-Er alt i orden? -Ja.
Vet du hvor jeg finner ham?
Jeg kommer.
Ja, hva kan jeg gjøre for deg?
-Jeg ser etter Maya. -Ok.
Jeg er Adam. Vi skulle pugge i kveld. Er hun hjemme?
Hun er ferdig på jobb om en time.
-Men du kan vente her om du vil. -Nei, det går bra. Takk.
-Kom inn, ikke vær sjenert. -Ok.
Er du fra en av klubbene? Jeg har ingen oversikt.
-Beklager rotet. -Nei da.
Jeg har gått på krykker i månedsvis. Dette er Ricky og Danny.
Gutter, dette er...
-Adam. -Si hei til Adam.
-Hei, gutter. -Hei.
Ikke bry deg om dem. De er sjenerte.
-Ikke som søstera deres. Men det vet du. -Ja.
Vil du ha noe å drikke? Noe å spise?
Ellers takk.
Sikker? Vi har TV-middager...
-...og TV-middager. -Jeg klarer meg. Ellers takk.
Vi vil ha TV-middager.
De har talt.
Å, søren!
-Jeg kan sette dem inn. -Sikker?
-Ikke noe problem. -Tusen takk.
To minutter hver, tror jeg. Sjekk esken.
Arnaz Taktekking. Hei, Mrs. Jenkins.
FORFALT
Har du problemer med takrennene igjen? Jeg er fortsatt sykmeldt, så...
Jeg kan anbefale Galloway. Han er en flott fyr.
Ja, Bill tar seg av deg.
Ja, hemmeligheten er å marinere kyllingen for å få smak.
-Ok. -Olivenolje, hakket hvitløk, salt, pepper.
Så pensler du litt smør over toppen.
-Er det alt? -Det er alt.
-Hei. -Jeg kan spise alt sammen.
-Vær så god. -Se på dette.
Takk, Adam.
-Bare hyggelig. -Kom inn.
Se hva vennen din har lagd.
-Hei. -Hei.
Det er kjempegodt.
Hei, Adam. Hva gjør du her?
Vi skulle pugge, husker du?
Riktig.
-Dette er fantastisk. -Ja? Bra.
Man vet aldri hva som skjuler seg i kjøleskapet.
-Hvordan ble du så dyktig? -Jeg har lagd mat hele livet.
En dag har jeg forhåpentligvis min egen restaurant.
-Må du på skole for å gjøre det? -Ja, pappa. En kokkeskole.
Akkurat, ja.
Skal man jobbe hele livet,-
-bør man gjøre noe man liker å gjøre. Det prøver jeg å si til Maya.
Hun blir den første i familien som går på college.
Mora hennes ville vært stolt. Hun var også smart.
-Pappa. -Hva? La meg skryte av dattera mi.
En dag henter den lille jenta mi meg i en Porsche.
-Det har hun sagt siden hun var ti. -Unnskyld meg.
-Hvorfor gjorde du dette? -Jeg mente ikke å gjøre deg opprørt.
Jeg dro til det andre huset først.
-Så du tok deg til rette og lagde middag? -Jeg ville være hyggelig.
Var det hyggelig, eller syntes du synd på oss?
Nei, jeg synes ikke synd på dere.
Så du er fornøyd? Du fant det lille huset i det forfalne strøket,-
-så du kunne lage mat til oss fattige. Du er en helgen.
Unnskyld.
Søster Catherine avslørte meg.
Sidegeskjeften er borte, og jeg tjener ikke nok på timene våre.
Restauranten betaler meg svart.
Og lønna er god. Familien min er avhengig av meg.
Jeg får bare en sjanse til fordi jeg er æreselev.
Du aner ikke hvor hardt jeg jobbet for dette.
Jeg kan ikke miste alt nå.
Nei.
Du skal ikke miste noe.
Du er som en robot. Du begår ikke menneskelige feil.
Og timeplanen min er fleksibel.
Vi kan møtes når som helst.
Du vet at det finnes andre privatlærere?
Ingen som deg.
Jeg liker å vite at jeg får se deg tre ganger i uka.
A Brief History of Time. Pale Blue Dot.
Så dette er yndlingsfilmen din?
Aner jeg selvtilfredshet i stemmen din?
Aldeles ikke.
Jeg elsker faktisk denne.
-En klassiker. Du vet vel det? -Et filmatisk mesterverk.
Takk for at du lagde mat.
Ja visst.
Ikke glem å vise arbeidet rundt sinusforholdet.
Ok.
Ellers...
...ser det bra ut. Flott arbeid.
Se opp. Kanskje jeg tar den akademiske tronen din.
Aldri.
Men jeg har en overraskelse til deg, siden du har vært så flink.
Takk faren min.
Han fikset taket i vinter, så han og eieren er gode venner.
Oi.
Er dette MAC MH-90?
Jeg vet ikke.
Denne grillen er sinnssyk.
Jeg vet ikke hva du er, men jeg er ganske sulten.
Så du følger ingen oppskrift?
Alle tror man må følge instrukser,-
-men det er motsatt.
Ganen din forteller deg hva retten trenger.
Vi må prate om eksamenene neste uke.
Hvorfor er alle så besatt av dem her? Er de veldig vanskelige?
Nei, de er ikke så vanskelige, men de sørger for at skolen finansieres.
Og de tre beste leses opp på avslutningen, så alle som går der, lever for det.
Jeg tenkte at...
...du kunne skrive om det som skjedde på den forrige skolen din.
Om du føler at du mislyktes.
-Jeg vet hva du prøver på. -Hva?
Du graver etter flere svar.
Graver jeg?
Du kom hjem til meg. Du forfulgte meg.
-Jaså? -Ja.
Jeg gjorde vel det.
Ok.
I begynnelsen...
...prøvde jeg å tenke at jeg ikke mislyktes,-
-men det er vanskelig.
Etter slåsskampen...
...så alle straks annerledes på meg.
Som om de var redde for meg.
Samme hva jeg gjorde, fikk jeg dem ikke til å se meg-
-slik de gjorde før.
Men jeg lot det skje.
Jeg ble en tilskuer i mitt eget liv.
Det var nok egentlig derfor jeg følte at jeg mislyktes.
Hei.
Jeg tror vi fant stilen din.
Hva?
Det er godt. Veldig godt.
Hva skjedde med nådeløs ærlighet?
Unnskyld. Jeg vet du jobbet hardt med det.
Hva er galt med det?
Jeg tror du brukte litt for mye krydder.
Jeg synes det smaker greit.
Alle eiendeler skal ligge under pulten. Ute av syne. Ingen unntak.
Det eneste jeg skal se,-
-er svararket, en blyant, en kalkulator og prøveheftet.
EKSAMEN
Ingenting annet skal være synlig.
Dere får 60 minutter til matematikkdelen-
-og 90 minutter til stiloppgaven.
Begynn.
Er du ikke sulten?
Nei, jeg...
Det er livretten din. Paul tok den med fra Vince's.
-Takk, Paul. -Bare hyggelig.
Vi har noe vi må prate med deg om.
Og jeg vil du skal vite at alt kommer til å ordne seg.
Ok?
Har noen dødd?
Nei, ingen skal dø.
Alle har det bra, alle lever.
Jeg er gravid.
Og vi skal ha et barn.
Et menneskebarn?
Jeg håper da det.
Vi planla det ikke.
Og vi prøver å fatte det selv akkurat nå.
Adam?
-Adam. -Går det bra, kompis?
Ja.
Ja, gratulerer.
Ok, jeg går på kontoret og forbereder til morgendagen.
Om noen trenger meg...
Adam, se på meg.
Jeg lover at ingenting vil endre seg.
Hva prater du om?
Alt vil endre seg.
Jeg mener mellom oss to.
Jeg vet det passer dårlig.
Og tro meg, jeg er også redd, men det er også...
Jeg leste brosjyren du ga meg om mulige bivirkninger.
Dehydrering, svette, urineringsvansker, tap av syn, muskelspenninger,-
-tap av smakssans og hørsel, skjelving, og favoritten min,-
-anallekkasje.
Du kan krysse de fleste av listen.
Jeg kan ikke lage mat. Smakssansen kommer og går.
Jeg kan ikke pisse rett, for hånda mi gjør som den selv vil.
Men jeg sverger...
...om det drypper av ræva mi, så bare drep meg.
Morn.
-Ha en god dag. -Du også.
Glad i deg.
Ha en fin dag, skatt.
Noen bør holde et øye med den gutten.
God morgen.
Morn, sjef.
Ja da, vi har savnet deg.
Ok, vi starter med kapittel fem, tror jeg.
-Fem. -Det er på side 403.
-Jeg er der. -Har du den?
-Ja. -Ok.
Greit.
"Vinkler i et X/Y-koordinatsystem.
Vinkler bestående av roterende stråler eller halvlinjer,-
-vinkelens opprinnelige side, strålens utgangspunkt.
Endepunkt for stråleroteringen." Skjønte du det?
Adam.
Du trodde du kunne bli kvitt meg.
Føler du det?
Jeg er fortsatt her.
Det vet du ikke. Jeg vet det bare.
Ikke kjemp imot, Adam.
Adam.
Adam!
Du må gå hjem nå.
Adam, hva tror du?
Beklager. Jeg føler meg dårlig.
Hei, Adam. Hva er galt?
Hva sa jeg? Kom deg ut herfra!
Jeg må gå. De kommer til å ta meg, og jeg må gå.
-Hvor da...? -Jeg kan ikke beskytte henne også.
-Adam! -Slutt!
La meg være i fred og ikke følg etter meg.
Adam.
Her borte.
Hei.
Adam.
-Se her borte. -Sånn, ja.
Det er virkelig.
Flink gutt.
Hun ville aldri ha deg.
Hun elsker deg ikke.
Han hater deg.
Dette er barnet hun alltid ønsket seg.
Det som vil veie opp for hennes største feilgrep.
Deg.
Er alt i orden?
-Fulgte du med på meg? -Nei.
Jeg var på vei til sengs.
Er alt i orden?
Søster Catherine ringte.
Hun var bekymret for oppførselen din.
At dere får et barn, gjør deg ikke til faren min.
Jeg skal ikke noe sted, Adam.
Åpenbart ikke.
Da jeg gikk andreåret, var det ei jente på tredjeåret-
-som fikk dødelig beinkreft.
Hun var med i Make-A-Wish-stiftelsen, så før hun døde,-
-kom et gutteband til skolen vår-
-og spiste lunsj med henne fordi hun ønsket seg det.
Det var veldig rørende.
Folk snakket ikke om annet i flere uker.
Men det fikk meg til å tenke.
Når du er et kreftbarn...
...løper folk til for å hjelpe deg-
-og ivrer etter å oppfylle ønskene dine før du dør.
Men når du har schizofreni,-
-vil folk helst gjøre deg til noen andres problem.
Derfor ender vi opp på gata, skrikende ut i løse lufta...
...og venter på å dø.
Ingen vil oppfylle våre ønsker.
Hei.
Beklager det som skjedde.
Jeg følte meg bare dårlig.
Unnskyld.
Sikker på at det bare er hodepine?
Jeg er bekymret for deg.
Ja, jeg har det bra.
La meg gjøre det godt igjen.
Vær så snill.
Jeg får ikke gå ut eller noe.
Du tuller.
Nei.
-Du gjorde ikke det. -Jo.
UKYSSET - I KVELD
Sånt imponerer meg vanligvis ikke,-
-men dette er ganske sjarmerende.
Takk.
Får jeg fem minutter, takk?
Vi vet begge at denne delen får truser til å fly av.
-Best å legge inn støtet. -Ta den tiden du trenger.
Ikke noe hastverk.
Det er så feil.
-Adam. -Adam.
-Hei, her borte. -Adam.
Adam.
-Adam. -Adam.
Det er ikke bra.
Endelig!
-Hva er det som skjer med deg? -Ingenting. Alt i orden.
Nei, det er det ikke.
Du ser ut som du ikke er på planeten halve tiden.
Adam, du kan stole på henne.
Du har rett. Det er noe.
Ja, vis henne hvem du er. Fortell henne om oss.
Ikke gjør det.
Det har skjedd mye hjemme i det siste.
Jeg har følt meg veldig ensom.
Så leit.
Men sånn føler jeg meg ikke sammen med deg.
Ja da.
Så...
...jeg ville...
Jeg lurer på om du vil bli med meg på skoleballet?
Jeg vet det er en forlengelse av patriarkatet og sånt...
...men vil du?
Bare om du forteller folk at jeg inviterte deg.
-Avtale. -Avtale.
Mamma fortalte meg noe da hun først begynte å date igjen.
Du mister hemmelighetene dine når du slipper folk nær.
Det kan være vondt-
-å la noen finne deg i alle de mørke krokene inni deg.
Men du må håpe at de gjør det.
For det er begynnelsen på alt.
Men å la Maya elske meg slik jeg er,-
-ville være som å gi henne en sykdom.
Hun fortjener ikke å bli elsket av en som ikke klarer å se verden slik den er.
Eller hva?
Og jeg vil holde på hemmelighetene mine mens jeg har dem.
Vil du forklare dette?
Hva vil du høre?
At du ikke har sluttet å ta medisinen bak min rygg.
Det kan jeg ikke si.
Aner du hvor mye denne skolen koster oss?
I tillegg til helseutgiftene dine?
Hva med meg?
Hva med mine behov?
Hva prater du om? Alt dreier seg om deg.
Det dreier seg om deg hele tiden. Alt dette er for din skyld.
Bøkene, artiklene,-
-våkenettene med forum etter forum.
Tror du at dette kun påvirker deg?
Lærte du dette av oppdragelsesbøkene?
Herregud!
Du er ikke den eneste i dette huset som påvirkes av dette.
Tror du jeg ønsket dette livet for deg?
For meg selv?
Ok.
Beklager at jeg er i veien for deg, Paul og det nye barnet,-
-for ditt perfekte nye liv-
-som ikke inkluderer en gal stesønn som hører stemmer.
Stopp. Adam.
Adam. Stopp.
Hør på meg.
Jeg vet du må være redd, og at det er ensomt i hodet ditt.
Og jeg skulle ønske jeg kunne være der sammen med deg, men jeg kan ikke.
Jeg prøver. Jeg prøver virkelig.
Og jeg gjør hva som helst for deg. Bare si hva jeg skal gjøre.
Hvordan skal jeg hjelpe deg?
Du kan ikke gjøre noe.
Pillene gir meg lyst til å dø.
Jeg kan ikke se eller tenke. Og jeg kan ikke lage mat.
Og hva er poenget da?
Hvorfor sa du ikke det? Vi er sammen om dette.
Vi skal jo være på lag, husker du?
Vi er ikke på samme lag.
Det har vi ikke vært siden Paul flyttet inn.
-Jeg kan ikke gjøre det. -Jeg skjønner det.
Bare hør på meg. Vi må gjøre noe.
-Jeg vet. -Det er et tidsspørsmål...
-Jeg gjør alt jeg kan. -Ser du ham?
-Ser du hva som skjer? -Selvsagt, jeg ser alt.
Jeg prøver å unngå katastrofe.
-Vi tar ingen pokkers piller. -Du trengte dem ikke.
-Han må ut. -Drit i piller!
Ok.
Du er fantastisk. Vi har tro på deg.
Vi lar dem ikke fjerne oss!
-Dette er vårt hus! -Senga er veldig god.
RE: ADAM PETRAZELLI KJÆRE SØSTER CATHERINE...
Unnskyld. Jeg skvatt.
Du er søppel.
Hva?
Kan du kaste søppelet ditt?
Ja visst.
Vet du...
...jeg gledet meg til Good Will Hunting-øyeblikket vårt.
Når dere er ferdig, send dem fremover-
-og åpne bøkene på kapittel 18.
Adam Petrazelli, vennligst kom til rektors kontor.
Adam, sett deg, er du snill.
-Hva foregår? -Det går bra.
Jeg har fått vite at du ikke tar medisinene dine.
Ja, de...
De gjorde meg verre.
Som jeg sa i starten, er opptaket ditt betinget.
Vi kan ikke ta sjanser.
Hva betyr det?
De er redd du vil skade andre elever.
Kaster dere meg ut?
-Vi suspenderer deg. -Midlertidig. Til vi finner ut av ting.
Du får fullføre dagen, så vi ikke skaper oppstyr.
Det var deg.
Jeg så deg skrive til henne. Du vil sende meg vekk.
-Du må roe deg ned. -Ingen vil sende deg vekk.
Jo, han vil det, og han er en løgner.
Dette var min siste sjanse.
Jeg får nok ingen flere.
Husker du, mamma?
ADAM ER SCHITZO
STEMMER! GAL
ADAM PETRAZELLI! STEMMER!
HOLD AVSTAND FARLIG!
Er du overrasket?
Hva? Hvorfor?
Det er fint å ha litt konkurranse her for en gangs skyld.
-Hva snakker du om? -Kom, bli med.
EKSAMENSRESULTATER
STILVINNERE
Jeg er stolt av deg.
STJERNENATTBALLET
Skal du ikke være i timen?
Jeg hadde ikke lyst.
Vil du hoppe inn i boksen og prate om det?
Det jeg hanskes med, kan ikke fikses, pater.
Prøv.
Hva er hensikten med alt dette?
Syndsbekjennelse?
Du tror at om du får folk til å føle seg jævlige, vil de bedre seg.
Kul filosofi.
"Den som skjuler sine synder, vil ikke lykkes,-
-men den som bekjenner dem og forsaker dem..."
Supert.
Enda et lykkekakesvar.
Har du en liste du roterer?
Kanskje.
Å være tvetydig...
...gjør deg ikke dypsindig.
Det gjør deg til en bløff.
-Nå skal du høre noe dypsindig. -Dypsindig.
Hvorfor ikke ta livet av seg?
Hva?
Hvorfor ikke ta en fridag? Gi deg selv litt fred.
Det var ikke det du sa.
-Dette er pisspreik. -Ikke snakk sånn til mora di.
Takk for foreldrerådet.
Du kan ikke dra på ballet. Du er suspendert.
Dette er sinnssykt!
La oss bare sette oss.
Du er fanget.
Jeg er fanget. Sånn starter det.
-Sånn gjør de det. -Sånn gjør dere det.
Først er det pillene.
Pillene gjør meg dårlig, så jeg slutter med dem.
Og da overbeviser Paul deg om å sende meg vekk.
Fordi ingenting annet virker!
-Ingenting annet virker! -Fordi ingenting var ment å virke.
Ingenting var ment å virke! Det var planen.
-Jeg hadde rett hele tiden. -Det var ikke planen.
-Hold kjeft, Paul!
Du forgiftet hjernen min!
Du vet han gjorde det.
-Kan du se det? -Adam.
-Mamma, ser du det? -Kom igjen.
Hei, hør på meg.
Hør på stemmen min. Det er den eneste stemmen som er viktig.
Og jeg sier at du er hele min verden.
Adam.
Kom igjen, ser du ikke at det bare er lureri?
Adam.
Du bør komme deg vekk før det er for sent.
Adam.
Jeg tror deg ikke.
Å, Adam...
Hva driver du med?
Nei...
Vær så snill.
Skal du dra uforberedt på skoleballet?
Sånn, ja. Hvordan skal du ellers overleve kvelden?
Ta alle pillene.
Gjør det.
Hva stirrer du på?
Jeg trodde bare at du ikke brydde deg om ball.
Jeg gjør ingenting halvveis, så...
Tydeligvis ikke.
Jeg skal prøve å ikke pierce brystvorten din.
Hvorfor svetter du? Løp du hit?
-Gjorde du? -Nei, nei.
Det er bare veldig varmt. Vil du ha denne?
-Ja. -Ok.
Sikker på at alt er bra?
Ja. Skal vi gå inn?
Ok.
Jøss, det var blendende.
-Skal vi gå? -Ja.
Ja. Vil du ha punsj?
Unnskyld.
Unnskyld meg, Mr. Petrazelli.
Vet du ikke hva "suspendert" betyr?
Unge mann, jeg snakker til deg.
Hvor skal du?
-Mr. Petrazelli! -Adam.
-Kom og dans. -Ok.
Adam?
-Adam? -Unnskyld meg. Du kan ikke bare gå.
-Du må forlate ballet nå. -Hva skjer?
Vi diskuterte dette, Mr. Petrazelli.
Du får ikke være her.
Du forlater ballet omgående.
Du er suspendert.
Herregud! Adam!
-Adam! -Herregud. Jeg er så lei for det.
Adam!
Hold deg våken.
Adam, se på meg! Fort! Øynene er åpne. Pupillene er 9,4.
Adam, alt er i orden. Du er trygg.
-Ro deg ned. Alt er i orden. -Pust.
Hei.
Hva foregår? Hvor er Maya?
Har hun det bra?
Hun er bekymret for deg.
Det er vi alle.
Vet hun det?
Jeg fortalte henne det.
Nei, nei.
Nei.
Hva er dette?
-Adam. -Hva foregår?
-Det er for din egen sikkerhet. -Hold kjeft.
-Det er midlertidig. -Hvor er jeg?
Du var opprørt. Og vi ville ikke at du skulle skade deg selv.
Når kan jeg dra hjem?
Du må bli friskere først.
Du ville putte meg her.
Et sted de kunne fikse meg profesjonelt.
Det var ikke sånn jeg mente det.
Hei.
Kan du få henne til å gå?
Adam.
Jeg er klar, sjef.
-Du må bare si fra. -Stopp!
Ikke rør deg.
Adam, hør på meg.
Hun kan godta hele deg.
Ok, vær stille, alle sammen.
Her har du det.
Dette er å la noen finne deg i de mørke krokene inni deg.
Hold kjeft!
Nei, dette kan være begynnelsen på alt.
Hold kjeft!
Er du fornøyd?
Dette er meg.
Det er min store hemmelighet.
Nei, dette er ikke deg.
Jo!
Jeg er gal, og jeg er farlig.
Og jeg er...
Du må gå.
Nei.
Ser jeg ut som jeg trenger en jævla privatlærer?
Finn en annen måte å betale regninger på!
Få henne til å gå!
-Vær så snill! Alle ut! -Ok.
Ikke rør meg.
Dette er Seroquel.
Ja, jeg har prøvd det.
God morgen.
Du ser ham, ikke sant?
Ja, han er ekte. Gruppetimen er om fire minutter.
Ok.
Hva gjør du her?
Jeg er på vei til avgangsseremonien. Jeg ville se hvordan det gikk med deg.
Jeg har hatt det bedre.
Har du lov til å omgås en som meg?
Du vet at jeg ble utvist?
Jeg tjener bare Guds plan.
Kan du be ham revurdere planen sin?
For jeg føler meg lurt.
Jeg skal ringe ham. Får jeg sitte?
Vær så god.
Jeg vil prate med deg om spørsmålet du stilte forleden.
-Om poenget med syndsbekjennelse. -Ok.
Noen ganger kommer barn og lurer på meningen med det hele.
Og jeg siterer vanligvis Bibelen, så de kan finne sin egen tolkning.
Tro meg, jeg vet det.
Men noen ganger kommer en som trenger mer. Å fortelle noen om syndene våre-
-gir oss sjansen til å innrømme våre mangler.
-Tror du ikke vi vet om dem? -Alle har mangler.
Men å innrømme dem...
...gir oss muligheten og styrken til å se dem i øynene.
Og derfor bekjenner vi våre synder.
Beklager at jeg ikke sa dette før alt skjedde.
Men jeg ante ikke hva du slet med.
Ja visst.
-Vil du be med meg før jeg går? -Hva om jeg fortsatt ikke tror på Gud?
Da ber jeg, men du må tenke på hva slags person du vil være.
Du må i det minste ha tro på deg selv.
Kjære Far i himmelen.
Vokt over Adam på helbredelsens vei.
-Hei. -Jeg venter nede.
Ok.
De sa at du ikke har spist mye, så jeg tok med noe ferskt til deg.
Jeg måtte fjerne alle spiddene. Det så bedre ut i butikken.
Nei takk.
Hvordan har du det?
Hvordan ser jeg ut?
-Dette er midlertidig. -Ikke noe vitnemål.
Ingen kokkeskole.
Det er over.
-Dette er livet mitt nå. -Det er ikke sant.
Du sa jeg skulle se på meg selv som en person som taklet en sykdom...
...men ikke bli selve sykdommen.
Men se på meg.
Jeg ser på deg.
Jeg ser sønnen min...
...som jeg elsker over alt.
Blir du med ned og spiser?
Nei, jeg klarer meg. Men takk.
Vi sees senere.
Ok.
Kjære søster Catherine.
Jeg møtte Adam for litt over et år siden.
Jeg har liten erfaring med barn,-
-men å kjenne Adam har lært meg at foreldrerollen-
-betyr å måtte bli det barna dine trenger mest.
Vi har rapportert hvert trinn av behandlingen.
Ikke fordi vi måtte,-
-men fordi det er best for Adam at de voksne i livet hans-
-er så godt informerte som mulig.
Trusselen om utvisning er et overgrep, og vi tolererer det ikke.
Nå trenger sønnen min beskyttelse mot trangsynte mennesker-
-som motiveres av frykt. Jeg har tro på at du tar en avgjørelse-
-som reflekterer St. Agatha's moralske og åndelige integritet.
Paul.
Unnskyld.
Det går bra.
Jeg vet du ikke ba om dette.
Jeg skal ikke noe sted.
Jeg prøver ikke å erstatte faren din.
Nei, jeg vet det. Han var uansett et rasshøl.
Jeg trenger å bli kjørt et sted.
Hva? Hvor?
Det finnes ingen kur. Kanskje en vakker dag,-
-men akkurat nå må jeg finne ut av dette selv.
Og jeg kan ikke gjøre det her.
Vær så snill, mamma. Vær med meg...
...på samme lag.
Ok.
Greit.
-Ok. -Ok.
-Jeg skriver ham ut. -Ok.
Ok.
-Ok. -Takk.
"Det var da tiden sto stille.
Et øyeblikk som kom til å definere det kapittelet av barndommen min.
Og da jeg sto med føttene i Owano-innsjøens kalde vann,-
-visste jeg at jeg aldri kunne gå tilbake."
Gi enda en runde med applaus til eksamensfinalistene.
La meg nå få presentere-
-St. Agatha's avgangskull 2020.
Jordan Adler.
Gratulerer.
Lisa Alliser.
Monica Atkinson.
Herregud.
Hva driver du med?
Fullfører skolen.
Takk.
Unnskyld, men det var enda en stil som skulle leses opp.
Ok, det var dristig.
Adam.
De vet...
Du forteller dem ingenting.
Ok.
Ingenting...
Adam.
Nei.
Hei.
Jeg er Adam.
-Jeg er her fordi... -La være.
...jeg trenger vitnemålet mitt.
-Uten det... -Vær så snill, Adam.
...kan jeg ikke bli den jeg vil være.
-Hold kjeft. -Ikke gjør det, Adam!
-La være. -Adam!
Og det er fordi jeg er schizofren.
Du ødelegger din mors liv, Adam.
Det er en kjemisk ubalanse...
-Det var derfor faren din dro. -...i hjernen.
Og den gjør at du hører stemmer og ser ting som ikke er der.
Det suger.
-De er livredde for deg. -Dere kan google det.
Alle vil alltid være livredde for deg.
Jeg har folk i livet mitt som har prøvd å hjelpe meg.
Folk som ser meg som mer enn en sykdom.
Men jeg skjøv dem vekk.
Jeg prøvde å jage etter fantasien om...
...å være normal. Hva nå enn det betyr.
Man vil jo ikke ende opp å toalettveggene.
Han er fortsatt en person.
Eksamenen ba oss...
...skrive om vårt største feilgrep.
Og jeg skulle ønske jeg kunne lese den stilen nå,-
-men den var basert på en løgn.
Mitt største feilgrep var uten tvil-
-at jeg gjemte meg fra dem jeg er glad i.
At jeg tror på stemmen i hodet mitt når den sier...
...at jeg ødelegger livene deres.
At jeg tror den når den sier-
-at jeg er for defekt til å bli elsket av noen.
Du fikk meg til å føle så mye.
Og jeg var ikke klar for å gi det opp.
Beklager at du måtte utvise meg-
-fordi jeg ikke er hva du mener er normalt.
Men dette er meg.
Dette er meg.
Jeg er Adam.
Jeg har en sykdom, men jeg er ikke selve sykdommen.
Ok.
Takk.
Adam!
-Beklager det som skjedde på sykehuset. -Jeg blåser i det.
Jeg hadde det vondt. Jeg forstår om du hater meg.
-Om du ikke vil prate med meg... -Jeg hater deg ikke. Slutt.
Var det derfor du ikke sa noe?
Fordi du trodde jeg ville forlate deg?
Hei.
Her borte.
-Nei... -Da forstår jeg ikke...
Jeg vil alltid se og høre ting jeg egentlig ikke skal.
Og medisinene vil ikke alltid virke. Jeg kan ikke utsette deg for det.
Jeg er lei for det.
Hei.
Hva får deg til å tro at du får ta den avgjørelsen alene?
Jeg var ikke sint på grunn av sykehuset eller løgnene.
Så hvorfor?
Du lot meg ikke velge.
Du ga meg ikke sjansen til å bli.
Ville du blitt?
Jeg elsker deg.
Dette er tidenes tydeligste tegn på at du skal kysse jenta.
Ok.
Ja, ja!
Skal jeg sitte her og fortelle deg-
-at kjærlighet og ærlighet kan kurere galskap?
Nei. Men jammen hjelper det.
Avgangstalen min ga for eksempel St. Agatha's nok dårlig PR-
-til at de ga meg vitnemålet mitt.
Det føltes som en seier for ærligheten.
Hva gjelder kjærlighet...
...hadde mamma rett.
Bitte små fingre.
Du må la folk oppdage alle de mørke krokene inni deg.
Hun ligner litt på deg. Disse store kinnene.
Ser du disse kinnene? Du hadde sånne.
Her er vi.
Vi er alltid her.
Adam, kom hit.
For det er menneskene som viser deg hva som er ekte-
-når du ikke klarer å se det selv.
Det kan være begynnelsen på alt...
...om du tillater det.
Ja, greit. Nei, slutt.
Undertekst oversatt av: Kristján J. K. Steinarsson