Först trodde de att det var något fel på mina ögon.
-Ett eller två? -Ett.
Jag skulle ge mycket för lite vanligt glaukom.
Okej, klart.
För kort efter...
...började jag höra rösterna.
-Den här vägen. -Adam.
Gå inte den vägen.
-Lyssna. -Kom igen. Du klarar det.
Adam!
De berättade säkert om matlagningen.
Kalla det vad du vill. Förströelse, självmedicinering...
Men det var det enda som fick dem att tystna.
Allt bra?
Klandra inte mamma för att hon inte såg först.
Hon har haft mycket.
När pappa bestämde att faderskapet tog kål på hans kreativitet...
...fick vi ta skitmackan vi serverades och göra den ätbar.
Så jag lagade mat. Och lagade mat.
Måltiderna blev mitt bidrag till vår underdoghistoria.
Det är jättegott!
Dessutom blev jag väldigt bra på det.
Det är precis lagom mycket spiskummin.
Sen flyttade Paul in.
Det är intressant.
Det är så gott, raring!
Mitt hem var sig inte likt.
Så jag gick ut mycket.
Att komma in på kockskolan nästa höst var som en oas-
-från containerbranden i min hjärna.
Jag behövde bara hålla ögonen på priset och bida mina tid.
Hur svårt var det att dölja mitt begynnande vansinne-
-för skolans oförlåtande ekosystem?
Kolla in det här. Vi blev äntligen bjudna på fest hos Sarah.
Den här får vi inte missa. Du kommer väl?
Ska jag hämta dig ikväll?
Vem är det?
Sarah? Mitt livs kärlek?
Ett tag var det bara röster.
Just det, Sarah.
Mina föräldrar provseparerar igen. De har skuldkänslor, så jag får ta bilen.
Till festen?
Jag tror verkligen att ikväll...
Adam.
Adam!
Här borta.
-Va? -Försiktigt, skiten är het som lava!
-Förlåt. -Vad gör du?
Här, Adam!
Todd.
Adam!
Vi måste gå nu.
Lugn, chefen. Vi fixar det här.
Gör något, snälla!
Det gör ont!
Hallå, grabben!
Vill du att vi ska skydda ditt magra arsle? Stick!
Gå, Adam!
Lugna ner dig!
Lugna ner dig. Det går bra.
Bara lugna ner dig. Lugn.
-Släpp mig! -Andas.
Bara var lugn.
Slappna av. Bara andas.
De kallade det min första psykotiska episod.
-Hallå... -Då fick vi reda på vad jag är.
Schizofreni, en kronisk psykisk sjukdom där man tappar verklighetsuppfattningen-
-kan hallucinera och få hörselvillor, bli paranoid, ha vanföreställningar.
Därav showen på kemin.
Ett överflöd av skit, i princip.
Det försvinner aldrig, blir aldrig normalt.
Slut.
Först blev jag avstängd från skolan.
Ska du fortfarande gå på Sarahs fest nästa helg?
Todd brännskadades och behövde hudtransplantation.
-Var är tvångströjan, missfoster? -Nu hatar han mig.
-Gå till klassrummet. -Missfoster!
Det gör alla.
Sen gömde Paul alla knivar.
Jag säger det bara.
Han kanske måste dit där de kan ta hand om honom.
Professionellt.
Bara säg till när jag ska knäcka skallar.
Djupa andetag, Adam. De menar väl.
Mammorna tränar för tiokilometersloppet.
Ska vi kolla?
När de väl dykt upp försvann de aldrig.
Som en grupp rumskompisar.
Där är Rebecca.
En blandning av Dalai Lama och Coachella.
Alltid zen. Jag har inget emot henne.
Sen har vi Livvakten, det är ju uppenbart.
Han har humör, men är lojal.
Du måste alltid akta dig.
Till sist har vi Joaquin.
Han är den kåta kompisen från en tonårsfilm från 90-talet.
Han är alltid där och säger högt sånt man bara tänker.
Jag vet.
Det är mycket.
Det är där du kommer in, nu när mamma är på jakt efter ett botemedel.
Precis som andra självbedragande mammor vi mött-
-i samma väntrum där de hoppas på samma läkare-
-och tyst ber om samma sak:
"Bota mitt barn."
Abilify. Risperdal.
Clozapine. Stelazine.
Nämn en medicin och jag har provat den.
Några förändringar?
Nej.
Ändå har mamma inte gett upp hoppet.
En av oss hoppas i alla fall.
FÅTT DIAGNOSEN SCHIZOFRENI?
En ny behandling för schizofreni är här... TOZAPREX
Där har ni det.
Hela den bedrövliga historien. Tro vad ni vill.
Eller strunta i det.
Det enda skälet till att vi är här är mammas ofrånkomliga envishet.
Jag försöker inte skita på ditt livs arbete-
-men jag tillhör en elitklubb de kallar "behandlingsresistent".
Vi lär inte få något: "Det är inte ditt fel"-ögonblick från "Will Hunting".
Så varför avvisar du mig inte i all tysthet från den kliniska studien-
-och besparar oss båda besvikelsen?
Okej?
Patentens namn: ADAM PETRAZELLI
ANSÖKAN GODKÄND
Okej, raring. Dags att gå.
Jag vill inte vara försökskanin. Vi vet inte vad som händer om jag tar den.
Du kanske mår bättre. Du kanske kliver ur sängen ibland.
-Det kan hända. -Men tänk om jag tappar allt hår?
Om jag blir blind? Tänk om det är giftigt?
Vem skulle vilja förgifta dig?
-Vi är klara. -Vi kommer snart.
Kom! Jag känner på mig att det blir bra.
Svik oss inte.
-Får jag ta det senare? -Okej.
Klä på dig.
Vi måste åka till Brasilien.
Det här ser trevligt ut.
KATOLSK SKOLA
-Men jag är inte ens katolik. -Katoliker tänker ändå mest på närvaron.
-Trevligt att träffas, mr Petrazelli. -Detsamma.
Ta av den.
Jag är glad att ni kom allihop.
Den enda som inte kan avvisa en är väl Jesus?
Han menar nog att vi är tacksamma att Adam får börja mitt i skolåret.
Vår Herre tar till sig alla barn, även de med utmaningar.
Vi är noga med att...
Kom igen. Låt mig sköta henne.
-Det blir bara problem. -Vi vill ge dem redskap att...
Skyll dig själv.
-Är något fel? -Nej.
Bara, oj!
Vilken skyltning.
Ja, på St. Agatha finns de allra bästa.
Inte bara från skoldistriktet, utan från hela landet.
Men det gäller mer än så.
Moral och spirituell integritet är också av stor vikt.
Som ni vet vore Adams intagning i en sådan enastående akademisk kultur-
-beroende av en del saker.
Det finns vissa förväntningar, oavsett av hans medicinska problem.
Det blir inget problem.
-Eller hur? Adam? -Ja, visst.
Jag är redo att utmärka mig.
Det står här...
...att Adam medverkar i en klinisk studie för att förbättra sitt tillstånd.
Ja, han började precis.
Och hur känner du dig?
Heltänd.
Jaha...
...vi kan ta emot Adam.
På villkoret att han håller 3,5 i genomsnittsbetyg-
-och får över 90 procent på det årliga utvärderingsprovet.
Och så behöver vi månatliga uppdateringar om hans psykiatriska behandling.
-Inga problem. -Tack så mycket.
Ni är väl diskreta?
Vi hade problem med mobbning på hans förra skola.
Det kanske vore bäst. Det är onödigt att oroa i onödan.
Tack. - Adam?
Adam?
Jag behöver använda toaletten.
Ett ögonblick.
Hallå!
Vad är det?
Såg du inte hur han dömde mig?
-Vem? Paul? -Ja.
Han bryr sig om dig. Men han kommunicerar inte som oss.
Kallar du det här kommunikation?
Du mår bättre när du börjar med medicinen.
-Ett diskret byte av ämne. -Du hörde henne.
Du måste ta studien på allvar och anstränga dig här, annars...
-Annars vad då? -Inget avgångsbetyg.
Ingen kockskola i höst.
Det här är din sista chans. Vi kan behandla det här.
Du minns vad doktorn sa.
-Bara för att du är sjuk... -Är jag inte själva sjukdomen.
Det är svårt att inte känna så när alla behandlar en så.
Jag kommer strax.
JESUS ÄLSKAR DIG INTE OM DU ÄR HOMO
Moral och spirituell integritet, visst.
Hur svårt är det att mötas på toan som vi sa?
Inte utanför, inte i korridoren.
Okej, lägg av. Vi är på toan.
-Kontanter. -Ja.
-Det fattas 40. -Du får resten nästa månad.
Nej, du är redan skyldig 30.
-Är han med dig? -Nix.
Den här flygeln är stängd under mässan.
Hennes energi är så stark.
Hon är säkert Skytte.
-Är du stum eller något? -Glöm det. Definitivt Skorpion.
Inte stum. Bara ny.
Jag börjar imorgon. Jag visste inte att här var stängt.
Bli inte för upphetsad därnere.
-Du såg oss inte, okej? -Såg vem?
-Oss. -Ge mig dem nästa vecka.
-Jag ska sy dig en mantel! -Tyst!
Du är min hjälte!
Adam.
Vem försöker du lura?
Du lyckas aldrig här.
Ja.
Vi ses senare.
Nu gäller det. Skicka ut vibbarna.
Var cool. Var självsäker. Mer som jag.
Ha min prasem i fickan. Den stärker självförtroendet.
Vad är det?
-Det är min lunch. -Vem tar med sushi till skolan?
Vackert. Hon vill ha lekfullt tjafs.
Det är bättre än hundmaten här.
-Maten här är inte så hemsk. -Med de avgifterna borde den vara gourmet.
Är du någon sorts matsnobb?
Säg att du har bred smak.
Jag har bred...smak.
Okej.
-Du! Här. -Ja.
Hej!
-Hej... -Ja.
Du är lite konstig. Ta inte illa upp, men har du specialbehov?
Nej!
Det var bara en fråga. Jag menade inget illa.
Jag menar nej. Jag har kronisk huvudvärk.
Det gör mig lite luddig ibland.
-Har du någonsin skannat hjärnan? -Nej, hur så?
Flera sorters tumörer kan ge liknande symtom.
Akustikusneurinom, CNS-tumörer, meningiom.
-Jag säger bara det. -Jag tror att det bara är huvudvärk.
-Jag heter Maya. -Jag heter Adam.
Jag kom för att skrämma dig till tystnad, men du verkar rätt harmlös.
Är du skolans knarklangare eller något?
Du tittar på St. Agathas nästa avgångstalare.
-Visa lite respekt. -Och hemlighetsmakeriet på killtoan?
Det är bara extraknäck.
Jag vet hur man får saker gjorda här för ett pris.
Läxor, uppsatser.
Är du de akademiska bedrägeriernas Bernie Madoff?
Men jag åker inte fast.
Varför är du klädd för snö? Det är 26 grader ute.
-Jag är frusen av mig. -Hoppas de inte ser dig utan uniform.
Hej! Vill ni reservera biljetter till skolbalen?
Årets tema är Stjärnenatt: En magisk kväll under Hans stjärnor.
Hon pratar nog med dig.
Jag associerar mig inte med patriarkala normer som balen.
Tack.
Inte illa.
Om du behöver något, om du fattar, så säg till.
Kommer ni?
Dålig idé, grabben.
Visst. Du får säkert ligga med gulsot och diarré.
Uppdateringar.
Jag har fått en ny vän. Typ. Det kändes som en seger.
Man får inte så många när man existerar i ett litet rum utan dörr.
Under tiden tassar Paul omkring mig som om jag skulle mörda honom i sömnen.
Som om mentalsjukdom automatiskt gör en till Jeffrey Dahmer.
Vad är det här?
Ett bestick mindre att diska.
Bara på prov.
Jag vet inte vad som är konstigare - att se saker som inte är där-
-eller sitta mittemot en vuxen man som är rädd för en.
Så, Adam...
...har du lärt dig något nytt idag?
Men det är hans problem, inte mitt.
St. Agatha fick sitt namn efter en kvinna som avvisade en mans närmanden-
-och som straff fick brösten avhackade.
Paul menade nog skolarbetet.
Det var okej. Inte mycket att säga.
Ge det tid. Det är en bra skola.
Okej.
Adam!
Du förstör din mammas liv, Adam. Du är inte sonen hon ville ha.
Det är därför din pappa stack. Han visste att något var fel med dig.
Snart vet alla på din nya skola sanningen.
Då gör de sig av med dig till sist.
Borta. Inget.
När den rösten kommer-
-är det som att ha en mardröm medan jag är vaken.
Jag försöker blunda...
...och låta hjärnan bli tom, som du sa.
Men...
...det fungerar inte.
-Jag är stolt över dig. -Tack!
Den här medicinen kommer inte heller att fungera.
Du gör mig stolt.
Men i hemlighet hoppades jag att du skulle motbevisa mig.
Bra.
Väldigt bra, Marlene.
Det här är inte bra, Adam. Vi måste fixa det.
-Jag försöker inte köra i matte. -Du får inte bli utsparkad andra veckan.
-Det här handlar om ditt liv. -Jag vet.
Men du är inte i mitt huvud.
Vi är på samma sida.
Hitta ditt center. Ta ett andetag.
Ja, okej. Samma sida.
Paul kanske kan hjälpa till.
Nej, det...
-Det vill jag inte. -Bara tänk på saken.
Okej.
Jag hittar en handledare.
HAR JESSICA REID EN ÄTSTÖRNING?
-Hej! -Varför skrev du ditt namn på lappen?
Jag tittade rakt på dig när du gav mig den.
Kidsen här kan verkligen uttrycka sig.
Luras inte av bedrifterna. Allt du behöver veta om skolan finns här.
-Så det här är den dolda sidan? -Ja och så ska det förbli.
Du kan inte skicka lappar inför syster Catherine.
Du behöver inte oroa dig.
Jag behöver studiehjälp.
Nej. Jag gör inte sådant skitjobb. Prova elevcentrum.
Killen var skyldig dig pengar, va?
Du anar inte hur många rika svin som inte håller sina avtal.
Vill du jaga rika svin eller vill du få betalt?
Mamma betalar för en handledare, hon vill att jag lyckas.
Tvåhundra i veckan, tre lektioner. En helg per månad.
-Jösses! Seriöst? -Du får vad du betalar för.
-Hundra i veckan? -Tvåhundra.
-Hundrafemtio. -Två. Ja eller nej?
När jag vunnit Newton Young genipris från National Honor Society i sjuan-
-fick jag ett stipendium till St. Agatha-
där jag har var elevrådsordförande sen första året-
-och ordförande för flera klubbar.
Årsboken, vetenskap, franska, skol-FN, för att nämna några.
Men det är bara för skojs skull.
Mitt primära fokus är studier då jag redan kommit in på Duke.
Oj, det...
Väldigt imponerande, Maya.
De älskandes kort. Kärlek, förening, ömsesidig attraktion.
Jag gör saker ordentligt.
Medelmåttigt eller halvdant är inte koncept som jag tror på.
Jag ska göra allt jag kan för att hjälpa er son.
-Hon är bra. -Hon är bra.
Hjälper du vuxna också?
Du är väldigt imponerande, Maya.
Men 200 dollar i veckan är för mycket. Accepterar du 75?
-Ja, det går bra. -Verkligen?
Toppen!
Vilket imponerande reklamjippo.
Ja, jag uppfann reklamjippon.
Det är så tyst här. Man kan höra allt.
-Verkligen. -Vad är grejen med kokböckerna?
-Jag pluggar typ till kock. -Typ, eller gör du det?
Jag gör det.
-Det är din grej. -Det är min grej.
-Det hör man inte varje dag. -Ja.
"Kanelens encyklopedi" av Alicia Tella.
Vad hon kan göra med kanel är rent otroligt.
Vad? Är du förvånad att jag är nördigare än du är?
Du pratar med ordföranden för robotklubben.
Jag kan laga den sista rätten som serverades på "Titanic".
Vill du jämföra? Okej.
I åttan byggde jag en fungerande modell av en Mars-rover.
Av läskburkar.
På min 16-årsdag åkte jag på ostseminarium i Oregon.
I somras vann jag Google Science talangjakt.
Vet du vem som valde mitt arbete? Neil DeGrasse Tyson.
-Nej. -Vad har du att komma med?
Jag har inget.
Titta inte på mig. Titta på henne.
-Du har problem med ögonkontakt. -Säger du alltid precis vad du tänker?
Jag skulle kunna ha en degenerativ ögonsjukdom.
Det är bäst att säga precis vad man menar eller inget alls.
Obeveklig ärlighet, du vet?
Det är användbart.
Det här är ett nytt recept.
Lärde de dig det här på Hogwarts ostskola?
-Bara smaka. -Kan du hantera sanningen?
Vi får ta reda på det.
Nu gäller det. Du närmar dig mållinjen.
Nu är hon på kroken.
Vad händer?
-Jag sa ju åt dig att inte ta pillren. -Det här är gott. Jättegott.
-Ja, jag vet. -Det är liksom...
...jordigt. Rökigt till och med.
-Det är Fontina-osten. -Jösses.
-Mitt hemliga vapen. -Hör du?
Så för att hitta cirkelns area...
A är lika med...
-Pi gånger R. -...pi gånger R...
-...i kvadrat. Ser du? Jag fattar. -Ja, säkert.
Hej! Det är sent.
-Hur kom du hit, Maya? -Jag tog bussen.
-Låt mig skjutsa hem dig. -Det behövs inte, jag tar sista bussen.
Så här sent? Aldrig. Vi ses därnere.
Här är det. Tack för skjutsen.
-Vi ses på måndag! -Vi ses!
Jag vet att "bota" är ett farligt ord bland mitt folk-
-så jag säger inte att det är så.
Hallå. Nej!
Låt bli! Tänk på saken. Bara låt... Hallå!
Din jävla...
Men det här är det närmaste normal jag någonsin känt mig.
Ingen kaskaddiarré eller andra vidriga biverkningar heller.
Bara några muskelryckningar. Ingen stor grej. Allt är bra.
Jag hoppas att det varar.
Ägg Benedict med knaperstekt bacon. Som du vill ha det.
Godmorgon själv!
Hollandaisesåsen har cayennepeppar. Berätta vad du tycker.
-Vad? -Inget.
-Du verkar uppåt. -Uppåt?
Glad.
Det klär dig.
Ja, du vet... Jag mår bra.
-Kom igen, smaka. -Okej.
-Älskling... Det är så gott! -Säkert?
Han är tillbaka!
Okej.
Jag är tillbaka.
Vad är det med värmedynan? Har Paul hemorrojder?
-Är det prostatan? -Gud!
-Seriöst. Jag bryr mig. -Du är hemsk!
Jag bryr mig om hans ryggrad!
Nej, jag köpte den åt dig. Den kanske hjälper mot muskelspasmerna.
Det här är så gott!
Pratade du med min psykiatriker?
-Då och då. Vi var ju överens? -Jag trodde inte du skulle läsa allt.
Jag är din mamma. Mitt jobb är att hjälpa dig.
Hej!
Hallå?
I Faderns, Sonens och den helige Andes namn, amen.
Det är din tur.
Förlåt, jag har aldrig gjort det här förut. Jag tror inte på Gud.
-Det borde jag inte säga. -Tänk inte för mycket.
Här finns inga regler. Det är din tid.
Pratar folk mest om hur mycket de runkar och sådant?
Alla i skolan är mellan 13 och 18, vad tror du?
-Det är pinsamt för alla. -Bara de inte gör det här inne.
Johannesbrevet 1:9. "Om vi bekänner våra synder är han trofast och rättfärdig-
-och renar oss från orättfärdighet."
Är det ditt PR-trick?
Det brukar fungera.
Och om jag bara sitter här?
Då kan du söka i din själ efter råd och jag njuter av friden.
-Så allt stannar mellan oss? -Och Gud.
Men du tror inte på Gud, så bara mellan oss.
Jag träffar en psykiatriker och hon berättar visst allt för min mamma.
-Stör det dig? -Ja.
Vill du att din mamma läser din dagbok?
Nej. Du har rätt. Det är vridet.
Jag tycker inte att...
...jag borde känna att någon vaktar mig jämt.
Jag borde väl kunna leva mitt eget liv?
Det är en rimlig begäran.
Du borde ha utrymme att bli din egen person.
Just det.
-Tack. -Varsågod.
Trevligt att bli hörd och inte bara observerad.
-Det är trevligt när någon lyssnar. -Ja.
Jag förlåter dina synder i Faderns, Sonens och den helige Andes namn.
-Jag bekände ingenting. -Bara flyt med.
Jag var redo att komma in rosenrasande-
-för att du berättar allt jag säger här för mamma.
Men sen hände något otroligt.
För första gången på evigheter-
-vaknade jag häromdagen till komplett tystnad.
Inga viskningar.
Inga glirningar. Inga syner.
Bara ren, vacker, ofiltrerad tystnad.
Det är fantastiskt vad jag kunnat göra med allt extra utrymme i hjärnan.
Är du nöjd med mina tjänster?
Ja! Vad tror du? Det är A-minus! Tack!
Vila inte på lagrarna. Du får inte skriva om provet igen.
-Därför tycker jag att vi ska hänga sen. -Hänga?
Jag menar plugga.
Vi kunde ha pluggat på biblioteket.
Ja, biblioteket serverar inte hummerfrittata.
Du är så konstig.
När jag först träffade dig tänkte jag:
"Han kanske bara är knepig och osocial."
Men det är något annat.
Coolt. Tack.
Jag vet inte vad jag ska svara.
-Jag är jag. -Jag ska knäcka dig, Petrazelli.
Låt mig fråga en sak.
Varför riskerar avgångstalaren allt för lite extraknäck?
Jag gillar att hjälpa folk. Än sen?
Det kanske blir jag som knäcker dig.
Du kan väl berätta om restaurangen vi ska till?
I princip...
...är det mitt drömkök. Jag har studerat menyn i åratal.
Ingen uppfinner som dem.
Ett sådant ställe vill jag jobba på.
-Kanske till och med äga. -När ostlägret lönar sig?
Skratta du, ostlägret var en spirituell upplevelse.
Och jag trivs i köket.
När jag lagar mat försvinner allt.
Och...
Jag får vara den jag vill.
Jag har kontroll.
Jag respekterar det.
Man måste välja vem man vill vara.
Livet är för kort.
Jag har mina föräldrars bil ikväll.
När ni vill åka så kan vi det.
-Jag försöker åka... -Kolla in det här.
-Titta vem det är! -Oj!
-Jag känner mig som en idiot... -Va?
Jag gjorde narr av dig och nu vet jag inte.
Din ost var godare än den vi åt.
-Verkligen? -Kolla!
-Galet! -Hör du, Tvångströjan!
-Det är bra kritik för dig. -Adam!
-Kom igen! Du vet att det är vi! -Ta honom!
Du behöver inte jävlas!
Ja!
Fullträff!
Kolla på hans ansikte!
-Be om ursäkt, ditt svin! -Nolla!
Vem kallar du "svin"?
Din hanterare är faktiskt het, Tvångströjan.
Du vill inte hänga med det psykfallet.
-Rör mig inte! -Akta dig, bruden!
-Du! -Hallå! Båda två!
Sluta! Släpp det!
Nollor!
-Vad i...? -Det är okej.
-Vem var det? Adam...? -Jag vet inte.
Jag är hemskt ledsen.
-Vill du berätta vad det var om? -Det finns inget att berätta.
Jag tänkte, är det inte...
...lite konstigt att du lämnade din skola mitt i sista året-
-för att gå till en katolsk skola längre bort?
Jo.
Det var ett slagsmål.
Jag slogs med en av de killarna.
-Slogs du? -Ja, det var illa.
Jag försökte lägga det bakom mig.
Är det allt du tänker säga?
Låt dem inte ta dig dit.
Nej, jag vill stanna här. Här på den här ytan.
Låt dem inte ta dig dit.
Nej, jag åker inte.
Låt dem inte ta dig. Det är inte bra där.
Gör det inte!
Tack för att du kom tidigt, Ted.
Mitt kontor nu, Ted.
Maya... Du stannar här.
Hur länge har det här pågått?
-Syster Catherine, jag är ledsen, jag... -Hur länge?
Bara ett par månader. Inte länge.
Du och jag måste visst ha ett långt samtal om din framtid.
Okej, allihop, titta på tavlan, tack.
Utvärderingsprovet är om bara två veckor.
Här är er uppsatsfråga.
"Berätta om när du misslyckades.
Hur påverkade det dig och vad lärde du dig av erfarenheten?"
Som ni vet får man inte ha med några utkast.
Men börja tänka på vad ni ska skriva.
Vi ses imorgon, allihop.
Hallå!
-Hallå! Hej! -Hej...
Ses vi fortfarande ikväll?
Jag har en...
En klubbgrej efter skolan.
-Kan jag messa senare? -Visst.
Kom hungrig.
Hon dök aldrig upp.
Och nu när jag inte hallucinerar...
...är allt så tyst.
För tyst.
I Faderns, Sonens och den helige Andes namn, amen.
-Ja, det är jag. -Hallå, jag.
Jag behöver råd.
-Spirituella råd? -Inte direkt. Det är om en tjej.
Okej.
Vi har umgåtts ett tag och allt var jättebra.
Sen slutade hon plötsligt prata med mig.
-Ungdomarna kallar det "ghosting". -Visst.
Jag är orolig att hon fick veta saker om mig-
-som psykiatrikern jag nämnde.
Det är kanske inte det sexigaste i världen.
-Vad tror ni? -Har du provat att be?
Nej. Jag behöver riktiga råd.
Timoteus 1:7.
"Gud har inte gett oss modlöshetens ande-
-utan kraftens, kärlekens och självbesinningens."
Okej, men har du något annat?
Jag känner inte till detaljerna om ditt liv, men du verkar okej.
-Lite nervig, kanske. -"Nervig"?
Nervig, ja.
Sanningen är att ju äldre man blir, desto svårare är det att behålla förståndet.
Det krävs hårt arbete.
Men det kanske gör dig mer mogen än de andra.
Jag hör att tjejer gillar sådant.
Borde jag konfrontera henne? Berätta hur jag känner?
Dina ord, inte mina.
-Diplomatisk till det bittra slutet. Tack. -Gå i frid.
Ursäkta mig, jag letar efter Maya.
Det finns ingen som heter så här.
-Är du säker på det? -Jag är säker.
Känner du en Maya Arnaz?
Den enda Arnaz jag känner är mannen som lagar mitt tak. Manuel?
-Är allt bra? -Ja.
Vet ni var han finns?
Jag kommer!
Kan jag hjälpa dig?
-Jag letar efter Maya. -Okej.
Jag är...Adam.
Vi skulle plugga ikväll. Är hon hemma?
Hon slutar jobba om en halvtimme.
-Du kan komma in och vänta. -Nej, det går bra. Tack.
-Nej, kom in! Var inte blyg. -Okej.
Är du från en av alla klubbarna?
-Ursäkta röran. -Ingen fara.
Jag har gått på kryckor länge. Det här är Ricky och Danny.
Pojkar, det här är...
-Adam. -Hälsa på Adam.
-Hej, på er! -Hej!
De är blyga.
-Inte som sin syster, men det vet du. -Ja.
-Kan jag bjuda på något? -Det är bra.
Säkert? Vi har mikrorätter...
-...och mikrorätter. -Det är bra, tack.
-Vi vill ha mikrorätter! -De har talat.
Tusan...
-Jag kan värma dem åt dig. -Säkert?
-Inga problem. -Tack. Det är stor hjälp. Två minuter var.
Arnaz takläggning. Hej, mrs Jenkins!
FÖRFALLODAG PASSERAD
Har ni problem med hängrännorna igen? Jag är fortfarande sjukskriven...
Jag kan hänvisa er till Galloway. Han är toppen.
Ja, Bill tar hand om er.
Så hemligheten är att marinera kycklingen.
-Okej. -Olivolja, hackad vitlök, salt, peppar.
Sen penslar man på lite smör.
-Är det allt? -Ja.
-Hej! -Jag kan äta allt.
-Varsågod. -Titta på det här!
Tack, Adam!
-Inga problem. -Kom in.
Titta vad din vän har lagat!
-Hej! -Hej!
Fantastiskt.
Vad gör du här, Adam?
Vi skulle ju plugga, minns du?
Jaha.
-Det här är jättegott. -Ja? Bra.
Det bara gömde sig i kylen.
Den kommer emot dig!
-Hur blev du så bra på matlagning? -Jag har lagat mat hela livet.
Jag hoppas ha min egen restaurang en dag.
Går man i skolan för det?
Ja, kockskola.
Ja, just det.
Om man ska jobba hela livet är det bra om man trivs med det.
Det säger jag till Maya. Hon blir den första av oss som går på college.
Hennes mamma skulle ha varit så stolt. Hon var också smart.
-Pappa. -Va?
Låt mig skryta om min dotter.
En dag hämtar min lilla flicka mig i en Porsche.
-Det har hon sagt sen hon var tio. -Ursäkta.
-Varför gjorde du det här? -Jag menade inget illa.
-Jag gick till det andra huset först. -Och sen kom du hit och lagade middag?
-Jag tyckte det var trevligt. -Eller tyckte du synd om oss?
Nej, jag tycker inte synd om er.
Är du nöjd, då?
Bra. Du hittade vårt lilla hus och lagade middag åt de fattiga. Vilket helgon.
Förlåt.
Syster Catherine kom på mig.
Extraknäcket är över och jag tjänar inte nog på att hjälpa dig.
Den här restaurangen betalar svart.
Det är bra.
Min familj behöver mig.
Jag får bara en chans till för att jag är avgångstalaren.
Du vet inte hur jag slet för att ta mig hit.
-Jag kan inte förlora det nu. -Nej.
Du ska inte förlora något.
Du är som en robot. Immun mot mänskliga misstag.
Mitt schema är vidöppet, vet du.
Vi kan träffas när som helst.
-Det finns andra handledare. -Ingen som du.
Jag vill veta att jag får träffa dig.
Kosmos: en kort historik. Bleka blå pricken.
Och det här är din favoritfilm?
-Är det självbelåtenhet jag hör? -Inte alls.
Jag älskar den här.
-Det är en klassiker. -Det är ett mästerverk till film.
Tack för att du lagade mat.
Visst.
RESTAURANG
Glöm inte att visa arbetet när du beräknar sinus.
Okej.
Annars...
...ser det bra ut. Bra jobbat!
Se upp. Jag kanske vill åt din akademiska tron.
Aldrig.
Men jag har en överraskning åt dig, eftersom det går så bra.
Tacka pappa.
Han lagade taket förra vintern och är kompis med ägaren.
Oj!
Är de här MAC MH-90?
Jag vet inte!
Grillen är helt sjuk!
Jag är faktiskt ganska hungrig.
Så du följer inget recept?
Alla tror att matlagning handlar om att följa instruktioner. Det är motsatsen.
Gomen talar om för en vad rätten vill ha.
Vi måste prata om utvärderingsproven.
Ja. Varför är alla så besatta av dem? Är de svåra?
Nej, inte speciellt svåra, men de hjälper med skolans bidrag.
De bästa tre blir lästa på avslutningen, St. Agatha-elever lever för sådant.
Jag tänkte att...
...du kan skriva om det på gamla skolan.
Om du ser det som ett misslyckande.
-Jag ser vad du gör. -Vad?
Du gräver efter fler svar.
Gräver jag efter fler svar?
Du bara dök upp hemma hos mig!
-Ja? -Ja.
Jag antar det.
Okej.
I början antar jag...
Jag försöker att inte se det som ett misslyckande, men det är svårt.
Efter slagsmålet...
...såg folk genast annorlunda på mig.
Som om de var rädda för mig.
Vad jag än gjorde såg de mig inte som förut.
Men jag lät det hända.
Jag blev en åskådare i mitt eget liv.
Det var nog det riktiga misslyckandet.
Du!
Vi hittade ditt uppsatsämne.
Vad?
Det är gott. Verkligen.
Vad hände med obeveklig ärlighet?
Förlåt, jag vet att du ansträngde dig.
Vad är det?
Jag tror att du kryddade för mycket.
Det smakar bra.
Alla saker ska ligga under bänkarna.
Utom synhåll. Inga undantag.
De enda material jag ska se-
-är provet, en blyertspenna, era miniräknare och instruktionsboken.
UTVÄRDERINGSPROV
Inget annat får vara synligt.
Ni har 60 minuter på er för matematikdelen-
-och 90 minuter för uppsatsfrågan.
Börja!
Är du inte hungrig?
Nej, jag...
Det är din favorit.
-Ja. -Paul hämtade.
-Ja. Tack, Paul. -Varsågod.
Vi har något vi vill prata med dig om.
Jag vill att du ska veta att allt blir bra.
Okej?
Har någon dött?
Nej, ingen dör.
Alla mår bra. Alla lever.
Jag är gravid.
Vi ska få barn.
En människobebis?
Det hoppas jag!
Vi planerade inte det här.
Vi försöker vänja oss vid tanken.
Adam?
-Adam? -Mår du bra, kompis?
Ja.
Ja, grattis!
Okej. Jag går till kontoret och förbereder för imorgon.
Om någon behöver mig...
Adam. Se på mig.
Jag lovar att inget ska förändras.
Vad pratar du om?
-Allt kommer att förändras. -Jag menar mellan dig och mig.
Det är dålig tajming.
Jag är också rädd, men också...
Jag läste broschyren du gav mig om medicinens biverkningar.
Uttorkning, svettning, urineringsproblem, synstörningar, muskelspänning-
-smak- och hörselnedsättning, tremor.
Och min personliga favorit: analläckage.
Du kan kryssa för de flesta på listan.
Jag kan inte laga mat för min smak försvinner.
Jag kan knappt kissa rakt för min hand har egen vilja.
Men jag svär...
...om det börjar droppa från röven, bara döda mig.
God morgon!
-Ha en bra dag! -Du med.
Jag älskar dig.
Ha en bra dag!
Ha en bra dag, vännen!
Någon borde hålla ett öga på ungen.
Godmorgon!
Godmorgon, chefen!
Vi har saknat dig.
Vi börjar på kapitel fem, tror jag.
-Fem. -Det är sidan 403.
-Där. -Har du det?
-Ja. -Okej.
Okej.
"Vinklar i X-Y-koordinatsystem.
Vinklar formade av roterande strålar eller halvlinjer-
-närliggande katet och strålens startpunkt.
Slutposition av strålens rotation." Är du med?
Adam.
Du trodde du kunde bli av med mig.
Känner du det?
Jag är kvar.
Du vet inte det. Jag bara vet.
Kämpa inte emot, Adam.
Adam.
Adam!
Du måste gå hem nu.
Vad tror du, Adam?
Förlåt, jag mår inte så bra.
Hallå! Vad är det för fel?
Vad sa jag? Ut härifrån!
Jag måste gå. De kommer att ta mig, jag måste gå!
-Ta dig vart? -Jag kan inte skydda henne.
-Adam! -Sluta!
Lämna mig i fred och följ mig inte.
Adam!
Här borta.
Hallå!
Adam!
-Titta hit. -Just det.
Det är verkligt.
Duktig pojke.
Hon ville aldrig ha dig.
Hon älskar dig inte.
Han hatar dig.
Det här är barnet hon alltid ville ha.
Det som ska gottgöra för hennes största misstag.
Du.
Är allt okej?
-Tittade du på mig? -Nej.
Jag var på väg till sängs.
Är allt bra?
Syster Catherine ringde.
Hon var bekymrad över ditt uppförande.
Att ni ska få barn gör dig inte till min pappa.
Adam... Jag ska ingenstans.
Uppenbarligen.
När jag gick i nian-
-var det en tjej i näst sista året-
-som fick obotlig bencancer.
Hon var med i Make-A-Wish Foundation så innan hon dog-
-kom ett pojkband till vår skola för att äta lunch med henne.
Det var väldigt rörande.
Det var allt folk kunde prata om i veckor.
Men det fick mig att tänka.
När man är cancerbarn...
...flockas folk för att hjälpa till.
De är så måna om att uppfylla alla önskningar innan man dör.
Men när man har schizofreni-
-vill folk bara göra en till någon annans problem.
Det är därför vi hamnar på gatan och skriker åt ingenting...
...och väntar på att dö.
Ingen vill uppfylla våra önskningar.
Hej!
Förlåt för häromdagen.
Jag mådde bara dåligt.
Förlåt.
Säkert att det bara är huvudvärk?
-Jag är orolig för dig. -Jag mår bra.
Låt mig gottgöra dig.
Snälla.
Hon låter mig inte gå ut.
Aldrig.
Jo.
-Det gjorde du inte. -Jo.
Sådant här brukar inte imponera på mig-
-men det här är rätt smidigt.
Tack.
Sätt klockan på fem minuter, tack?
Vi vet båda att den här delen är en tjejmagnet.
Gör ditt drag nu.
Ta tid på dig. Ingen brådska.
Det är så fel.
-Adam! -Adam!
-Här borta! -Adam, Adam, Adam.
Adam.
-Adam. -Adam.
Det där är inte bra.
Äntligen!
-Aldrig. Vad är det med dig? -Inget. Jag mår bra.
Nej, du mår inte bra.
Du är inte ens närvarande halva tiden.
Du kan lita på henne!
Du har rätt. Det är något.
Visa henne vem du är. Berätta om oss.
Gör inte så.
Det har varit mycket hemma på sistone.
Jag har känt mig väldigt ensam.
Jag beklagar.
Men det känns inte så när jag är med dig.
Ja...
Så...
Jag ville...
Vill du gå på balen med mig?
Jag vet att den är en förlängning av patriarkatet...
...men vill du?
Bara om du säger till folk att jag frågade dig.
-Kör till. -Kör till.
Mamma sa en sak när hon började träffa män igen.
Man förlorar sina hemligheter när folk kommer för nära.
Det kan göra ont att låta någon hitta en i de mörka, vindlande ställena inuti.
Men man måste hoppas att de gör det... för det är början på allt.
Men att låta Maya älska mig som jag är-
-skulle vara som att låta henne få en sjukdom.
Hon förtjänar inte att älskas av någon-
-som inte kan se världen som den är.
Eller hur?
Och jag vill verkligen behålla mina hemligheter.
Kan du förklara de här?
-Vad vill du att jag säga? -Att du inte slutat ta din medicin i smyg.
Det kan jag inte säga.
Har du någon aning om hur mycket vi har satsat på skolan?
Med dina läkarkostnader?
Men jag, då?
Och det jag behöver?
Vad menar du? Allt handlar om dig.
Allt är om dig hela tiden.
Böckerna och artiklarna och att läsa forum hela nätterna.
Tror du att du är den enda som går igenom det här?
-Är det vad det står i föräldraböckerna? -Herregud!
Du är inte den enda personen här hemma som påverkas av det här!
Tror du att det här är livet jag önskade för dig? För mig?
Okej.
Ledsen att jag kommer i vägen för dig och Paul och den nya bebisen-
-och ert nya perfekta liv-
-som inte innehåller en galen styvson som hör röster.
Sluta, Adam!
Adam! Sluta.
Lyssna på mig.
Jag vet att du är rädd och att det är ensamt i ditt huvud.
Jag vill vara därinne med dig.
Jag önskar att jag kunde göra bördan lättare.
Jag försöker verkligen.
Jag gör vad som helst för dig. Bara säg vad jag ska göra.
Säg hur jag kan hjälpa dig.
Det finns inget du kan göra.
Pillren får mig att känna att jag vill dö.
Jag kan inte se. Inte tänka. Och jag kan inte laga mat.
Vad är meningen då?
Varför berättade du inte? Vi gör det här tillsammans.
Vi är på samma sida, minns du inte?
Vi är inte på samma sida.
Det har vi inte varit sen Paul flyttade in.
-Jag kan inte göra det mot honom. -Jag vet.
Bara lyssna. Vi måste göra något.
-Jag vet. -Det är en tidsfråga...
-Jag gör allt. -Ser du honom?
-Ser du vad som händer? -Självklart. Jag ser allt.
-Jag är hans mamma. -Det blir katastrof.
-Vi tar inga jäkla piller! -Du behövde dem inte!
-Han måste ut. -Skit i piller!
Okej.
Du är fantastisk. Vi tror på dig.
De får inte ta oss härifrån!
-Det här är vårt hus! -Sängen är skön.
Ang: Adam Petrazelli Kära syster Catherine,
Ursäkta. Du skrämde mig.
Du är skräp.
Va?
Kan du slänga ditt skräp?
Visst.
Du vet...
Jag började verkligen se fram emot vårt "Will Hunting"-ögonblick.
När ni är klara med frågorna skickar ni fram dem och slår upp kapitel 18.
Adam Petrazelli till rektorsexpeditionen.
Slå dig ner, Adam.
-Mamma? -Det är okej.
Jag har fått veta att du inte längre tar din medicin.
Ja, okej...
Den gjorde mig sämre.
Som jag sa från början har din skolgång på St. Agatha villkor.
-Vi kan inte ta några risker. -Vad då risker?
De är rädda att du ska skada de andra.
Sparkar ni ut mig?
-Stänger av. -Tillfälligt. Tills vi har rett ut saker.
Du får stanna dagen ut för att undvika en scen.
Det var du.
Jag såg dig mejla. Du vill skicka bort mig.
-Lugna ner dig, Adam. -Ingen vill skicka bort dig.
Jo, han vill det och han ljuger.
Det här var min sista chans.
Jag får nog inte en till.
Minns du, mamma?
ADAM ÄR SCHIZO
RÖSTER! GALEN
ADAM PETRAZELLI! RÖSTER!
AKTA ER FARLIG!
Är du förvånad?
Va? Varför?
Det är trevligt att ha lite konkurrens för en gångs skull.
-Vad pratar du om? -Kom!
UTVÄRDERINGSPROV - RESULTAT
UPPSATSVINNARE
Jag är stolt över dig!
STJÄRNENATT BAL
Borde du inte vara på lektion?
Jag kände inte för det.
Vill du hoppa in i båset och prata?
Mina problem går inte att fixa, Fader.
Försök.
Vad är syftet med allt det här?
Med bikten?
Ni tror att det tar fram det bästa i folk om de mår som skit.
Cool filosofi.
"Den som fördöljer sina överträdelser, honom går det icke väl-
-men den som bekänner och övergiver dem..."
Det är toppen.
Ännu ett käckt ordspråk.
Har du en lista att välja ifrån?
Kanske.
Att vara diffus...
...gör dig inte djupsinnig.
Det gör dig full av skit.
-Här är något djupt för dig. -Djupt för dig.
Du kan väl ta livet av dig?
Va?
Jag sa, du kan väl ta ledigt idag? Lämna dig själv i fred.
Det är inte vad du sa.
-Det här är skit! -Tala inte så till din mamma.
Tack för föräldratipsen.
Skulle du gå på balen? Du är avstängd.
Det här är galet!
Vi sätter oss ner, okej?
Du är fast.
Jag är fast. Det är så här det börjar.
-Så här gör de. -Det är så här ni gör!
Först är det pillren.
Pillren fick mig att må skit, så jag slutade.
Då övertygar Paul dig att skicka bort mig.
För inget annat fungerar!
Inget annat fungerar!
-Inget var utformat för att fungera. -Det var planen!
-Jag hade rätt hela tiden! -Det var inte planen.
-Det var inte planen, Adam. -Håll käften, Paul!
Du förgiftade min hjärna!
-Hör du! -Du vet det!
-Kan du se det? -Adam?
-Ser du det, mamma? -Kom.
Du... Lyssna på mig!
Lyssna på min röst. Min röst är den enda viktiga just nu.
Jag säger dig att du är min hela värld.
Adam!
Kom igen, grabben. Ser du inte att det är lurendrejeri?
Adam.
Stick härifrån innan det blir för sent.
Adam.
Jag tror dig inte.
Åh, Adam, Adam...
-Vad gör du? -Nej...
Snälla.
Ska du gå på balen oförberedd?
Just det.
Hur skulle du annars överleva?
Ta alla pillren.
Gör det. Gör det.
Vad stirrar du på?
Jag trodde inte du brydde dig om danser.
-Jag gör inget halvdant... -Uppenbarligen.
Jag ska försöka att inte sticka dig i bröstet.
Varför svettas du? Sprang du hit?
-Ja? Nej? -Nej, nej.
Nej, det är hett ute bara. Vill du ha den här?
-Ja. -Okej.
Säkert att du mår bra?
Ja. Vill du gå in?
Okej.
Oj, det var ljust.
-Vill du gå? -Ja.
Ja. Vill du ha lite bål?
Ursäkta.
Ursäkta mig, mr Petrazelli.
Vilken del av "avstängd" förstod du inte?
Unge man, jag talar till dig!
Vart ska du?
-Mr Petrazelli! -Adam!
-Vi går och dansar. Kom! -Jaha, okej...
Adam?
-Adam? -Ursäkta.
Du kan inte bara gå.
-Du måste lämna balen nu. -Vad händer?
Vi har diskuterat det här.
Du får inte vara här.
Du måste lämna balen nu.
Du är avstängd.
Herregud! Adam!
Adam!
Herregud! Förlåt.
Adam!
Stanna hos oss!
Se på mig, Adam! Ögonen är öppna. Pupillerna är nio komma fyra.
Adam, du är trygg. Adam!
-Lugn... Du är okej. -Andas.
Hej...
Vad händer? Var är Maya?
Är hon okej?
Hon är orolig för dig.
Det är vi allihop.
Vet hon?
Jag berättade, vännen.
Nej, nej, nej.
Nej!
Nej.
Vad är det här?
-Adam. -Vad händer?
-Det är för din säkerhet. -Käften, Paul!
-Tillfälligt. -Var är jag?
Du var upprörd.
Vi ville inte att du skulle skada dig.
-När får jag åka hem? -Du måste blir bättre först.
Du ville ha mig här, på ett ställe där de kunde fixa mig.
Det var inte så jag menade.
Hej...
Kan du få henne att gå?
Adam.
Jag är redo, chefen.
-Säg ett ord, bara. -Stopp!
Rör dig inte.
Adam... Lyssna på mig.
Hon kan acceptera hela dig.
Tyst, allihop!
Det är det som menas med att låta någon hitta dig i de mörka ställena inuti.
-Håll käften! -Nej, det här kan vara början på allt!
Håll käften, håll käften!
Är du nöjd?
Det här är den jag är!
Det är min stora hemlighet.
-Nej, det är inte den du är. -Jo!
Jag är galen och farlig.
Och jag är...
-Du måste gå! -Nej!
Behöver jag en jävla handledare?
Hitta ett annat sätt att betala elräkningen!
Få henne att gå!
-Snälla! Gå, allihop! -Okej.
Rör mig inte.
Det här är Seroquel. Ja, jag provade den.
God morgon!
Kan du se honom?
Ja, han är verklig.
-Gruppterapi om fyra minuter. -Okej.
Vad gör du här?
Jag är på väg till avslutningsceremonin. Jag ville se hur du mådde.
Jag har haft bättre dagar.
Får du ens umgås med någon som mig?
-Vet du att jag blev avstängd? -Den enda jag tjänar är Gud.
Kan du be honom göra en ny plan?
För det känns som om jag dragit det korta strået.
Jag ska ringa ett samtal. Får jag slå mig ner?
Varsågod.
Skämt åsido, jag ville prata om det du frågade häromdagen.
-Om poängen med bikt. -Okej.
Ibland frågar eleverna vad som är meningen med allt.
Jag brukar citera Bibeln och låta dem tolka själva.
Tro mig, jag vet.
Men ibland behöver de mer.
Att berätta om sina synder-
-ger oss en möjlighet att erkänna våra brister.
-Tror du inte vi vet det? -Alla har det.
Men att erkänna sina brister...
...ger oss möjlighet och styrka att ta itu med dem.
Därför biktar vi oss.
Förlåt att jag inte berättade det innan allt hände.
Jag visste inte vad du kämpade med.
Visst.
-Vill du be med mig innan jag går? -Och om jag inte tror på Gud?
Då ber jag, men du får ta dig tid att tänka på den person du vill vara.
Du behöver åtminstone tro på dig själv.
Kära Fader i himlen...
...vaka över Adam under hans återhämtning.
-Hej! -Jag väntar därnere.
Okej.
De sa att du inte har ätit mycket, så jag tog med något fräscht.
De tvingade mig att ta ut alla grillspett. Det såg bättre ut förut.
Nej tack.
-Hur är det med dig? -Hur ser jag ut?
-Det här är tillfälligt. -Inget avgångsbetyg.
Ingen kockskola.
Det är över.
-Det här är mitt liv nu. -Det är inte sant.
Du brukade säga att jag skulle se mig som en person med en sjukdom...
...men inte bli själva sjukdomen.
Men se på mig.
Jag ser på dig.
Jag ser min son...
...som jag älskar mer än något.
Vill du gå och äta något därnere?
Det är bra, men tack.
Vi ses.
Okej.
Kära syster Catherine...
Jag träffade Adam för lite över ett år sen.
Jag har ingen erfarenhet av barn-
-men Adam har lärt mig att föräldraskap betyder-
-att man blir det barnen behöver mest.
Varje steg av behandlingen har rapporterats.
Inte för att det var ett krav-
-utan för att det bästa för Adam är att de vuxna i hans liv-
-är så välinformerade som möjligt.
Ert hot att stänga av honom är oanständigt och vi tolererar det inte.
Just nu behöver min son mig för att beskydda honom från trångsynta människor-
-som motiveras av rädsla. Jag litar på att ni fattar ett beslut-
-som speglar den moral och andliga integritet...
-...St. Agatha är byggd på. -Paul! Paul! Paul!
Förlåt!
Det gör inget.
Jag vet att du inte ville ha det här.
Jag ska ingenstans.
Jag försöker inte ersätta din pappa.
Nej, jag vet.
Han var ändå ett svin.
Ni måste skjutsa mig någonstans.
Va? Vart?
Det finns inget botemedel, inte nu i alla fall.
Men just nu måste jag göra det här på mina egna villkor.
Det kan jag inte göra här.
Snälla, mamma... Var med mig...
...på samma sida.
Okej.
-Okej. -Okej.
-Jag skriver ut honom. -Okej.
-Tack.
"Det var då tiden stod still.
Ett ögonblick som kom att definiera det kapitlet av min ungdom.
När jag stod där med fötterna i Owanosjöns kalla vatten-
-visste jag att jag aldrig kunde vända om igen." Tack.
En applåd till för våra finalister på utvärderingsproven!
Nu vill jag presentera-
-St. Agathas avgångsklass 2020.
Jordan Adler.
Gratulerar.
Lisa Alliser.
Monica Atkinson.
Herregud!
Vad gör du?
Jag tar studenten.
Tack.
Ursäkta, men det finns en uppsats till som skulle läsas upp.
Det var ett djärvt drag.
Adam.
De vet...
Du berättar ingenting.
Okej.
Inget.
Adam.
Nej.
Hej!
Jag heter Adam.
-Jag är här för att... -Låt bli!
...jag behöver min examen.
-Utan den... -Snälla, Adam...
...kan jag inte vara den jag vill.
-Håll käften! -Gör det inte, Adam!
-Nej. -Adam!
Det är för att jag har schizofreni.
Du förstör din mammas liv.
Det är en kemisk störning...
-Därför stack din pappa. -...i hjärnan.
Det får en att höra röster och se saker som inte är där.
Det suger.
-De är livrädda för dig. -Ni kan googla det.
Alla är rädda för dig.
Det finns personer i mitt liv som försöker hjälpa mig.
Personer som ser mig som mer än en sjukdom.
Men jag stötte bort dem.
Jag försökte jaga en idé om...
...att vara normal. Vad nu det betyder.
Man vill ju inte hamna på toaväggarna, eller hur?
Han är fortfarande en person.
I utvärderingsprovet bad de oss...
...att skriva om vårt största misslyckande.
Jag önskar att jag kunde läsa min uppsats nu, men den byggde på en lögn.
Mitt största misslyckande, alla gånger-
-har varit att gömma mig för dem jag älskar.
Att tro rösten i mitt huvud när den säger...
...att jag förstör deras liv.
Att jag tror den när den säger-
-att jag är för defekt för att bli älskad.
Du fick mig att känna så mycket.
Jag var inte redo att ge upp det.
Jag är ledsen att ni behövde stänga av mig för att jag inte passade in.
Men det här är den jag är.
Det här är den jag är. Jag är Adam.
Jag har en sjukdom, men jag är inte själva sjukdomen.
Okej.
Tack.
Adam!
-Förlåt för det om sjukhuset. -Jag bryr mig inte om det.
Jag mådde inte bra. Du har all rätt att hata mig.
-Om du inte... -Jag hatar dig inte. Sluta!
Är det därför du inte sa något?
Trodde du att jag skulle sticka?
Du... Här är jag.
-Nej... -Då förstår jag inte...
Jag kommer alltid att se och höra saker som jag inte borde.
Medicinen kommer inte alltid att fungera. Jag kan inte utsätta dig för det.
Förlåt.
Du! Du!
Varför tror du att du får bestämma det själv?
Jag var inte arg över det på sjukhuset eller för att du ljög.
Vad är det, då?
Du lät mig inte välja.
Du gav mig ingen chans att stanna.
Hade du det?
Jag älskar dig.
Det har aldrig funnits ett bättre läge att kyssa tjejen.
Okej.
Ja, ja, ja!
Ska jag sitta här och säga-
-att kärlek och ärlighet kan bota galenskap?
Nej. Men de hjälper verkligen.
Mitt examenstal gav skolan nog skitreklam för att ge mig mitt avgångsbetyg.
Det kändes som en seger för ärligheten. Och vad gäller kärleken...
...så hade mamma rätt.
Pyttesmå fingrar...
Man måste låta folk upptäcka alla mörka, vindlande platser inom en.
Hon liknar dig lite. De där stora kinderna.
Ser du kinderna? Du hade sådana.
Här är vi.
Alltid här.
Kom hit, Adam.
För det är de människorna som kan visa vad som är verkligt-
-när man inte kan se det själv.
Det kan vara början på allt... om man tillåter det.
Ja, okej. Nej, sluta.
Undertextning: Maria Fredriksson