Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Snälla, du måste hjälpa mig.
Snälla... Snälla, gör det.
Gör det. Snälla, gör det.
Gå. Snälla, gå nu.
Sid...
Där är du...
–Jag gjorde det. Det är klart.–Du är inte klar, Sid...
Vi berättar när du är klar.
Få henne att försvinna!
Nu ska du be.
Förlåt mig. Jag försökte verkligen. Snälla, sluta.
Det är dags för oss att visa dig... hur din själ ser ut.
Du lever för att tjäna flickan. Är det förstått?
Hon är din dotter nu. All hennes kärlek, hat...
...och smärta. Du kommer alltid att få se och känna det–
–när du ser dig i spegeln och när du är ensam.
När du försöker sova kommer du inte att känna någon frid förrän hon gör det.
Förrän hennes själ fått ro.
Du är vaken.
Det här är verkligt.
Du är med oss nu... på en plats mellan platser.
Ditt lilla elände roar oss som barn som fångar flugor–
–bara för att rycka av dem vingarna för att de kan det.
Du borde ha insett nu att du inte kan bli dödad.
Vad tror du håller dig vid liv?
Vi gör det.
Snälla, låt mig dö bara.
Nu är du en fånge i din egna kropp.
Så länge den minsta bit av din kropp är intakt, som en fingerspets–
–kommer du att förbli levande. Levande och medveten för evigt.
Du ska hitta de män som dödade flickan.
Och du ska få dem att lida. Du är ett djur precis som dem.
Det var därför vi valde dig.
Gå nu.
Empire of Dirt Regi: Adam Mason, manus: Paul Sloan
Tala.
Du kommer att tala.
Ta honom!
Döda honom inte för helvete!
En gång tog pappa med mig på cirkus.
Trapetskonstnärerna fascinerade mig. Jag var rädd att de skulle falla.
Men pappa höll i mig och sa:
"Lugn, Winnie. De är proffs."
Och just när han sa det missade en av dem trapetsen. Det lustiga var inte–
–att de saknade säkerhetsnät eller att pappa ljugit för mig, nej!
Det riktigt lustiga är att du också kommer att falla!
För jag skär av repet! Och när jag är färdig kommer folk kalla dig Lola.
Gulligt, va? Du kommer tvätta mina fötter med din tunga och gilla det.
Upp med dig.
Var det roligt? Vi börjar om igen.
Flytta på er!
Awesome Runaway Manus och regi: Benjamin de los Santos
Du skall icke vara en förövare eller ett offer.
Men framförallt ska du inte vara en åskådare. -Yehuda Bauer
Dawson!
Jeremy Dawson!
Jeremy!
Jag letar efter Jeremy Dawson.
Jeremy?
Ta det lugnt, Jeremy. Så, ja.
Jag är verkligen ledsen.
Du måste tro mig.
De sa åt mig att sluta. Jag bara...
Vi var alla helt väcka.
Jag hatar mig själv så mycket. Du måste förlåta mig.
–Snälla. –Det kan jag inte.
–Det är omöjligt. –Vad fan vill du ha från mig?!
Jag får spendera resten av livet i fängelse. Vad mer begär du?
Det är antagligen inte vad du vill höra just nu.
Men du kan knappt föreställa dig hur mycket jag hatar mig själv.
Det finns inget du kan göra mot mig som jag inte redan gör mot mig själv.
Jag ber dig.
Du måste förlåta mig.
Jag är verkligen ledsen.
Men det kan jag inte.
Det kommer inte att hända.
Vad vill du ha ifrån mig?
Jacob North?
Sänk vapnet.
Jag tänker inte sänka mitt vapen.
Han tog allt jag hade kvar. Allt jag brydde mig om.
Jag tänker göra det.
Jacob's Wrath Manus och regi: Alexandre Carriere
–Geväret redo? –Check.
–Granater? –Check.
Bäst att ta med knivar också. Det kan bli närkontakt.
–Jag måste kissa. –Okej...
Det finns buskar därborta.
Toppen.
Vad i helvete?
–Det är fiender på väg hit. –Tog du den sista tampongen?
–Du vet att min kommer strax efter din. –Kom igen, är det här rätt tidpunkt?
Du kunde ha lämnat kvar en bara. Mina trosor är fulla av toapapper.
Du gillar ju att få saker instoppade.
Du har ansvar för förbandslådan. Du borde ha fixat fler.
Taylor, kom. Fiender 10 meter från er position, klockan tre.
Vi kan inte avancera förrän ni dödat dem.
Du har säker tagit alla värktabletter också.
Du vet hur grinig jag blir av värken. Vill du ha mig på dåligt humör?
Kom igen! Mina värk är mycket värre än dina.
Du måste berätta när du tar den sista. Du vet hur mycket jag blöder.
Gör inte jag det? Det är rena rama förlossningen.
Använd bindor i så fall. Tamponger suger inte upp det.
Nej, för det känns som att jag har en blöja på mig.
Vi fixar förnödenheter, så kan du ta så många tamponger du vill.
Måste jag börja skriva mitt namn på dem?
Det är inte poängen. Jag kommer att blöda ner min utrustning.
Fläckarna försvinner inte.
Jag kan tvätta åt dig, okej?
–Blir du glad då? –Och du får köpa nästa gång.
–Blev du träffad? –Fan heller.
–Kramper bara. –Kom, vi fixar värktabletter.
–Ja, och en pint. –Måste vi gå till den där puben?
–Jag gillar den puben. –Ja, för du har så dålig smak.
Jag följer inte med dig nånstans.
Flow Manus och regi: Shelagh Rowan-Legg
God morgon.
–Nu vet jag varför det ringer i skallen. –Man kan aldrig vara tillräckligt säker.
Man sparkar av en anledning, solstråle.
Har du en cigarett?
Jag röker mina egna, men nån har snott dem–
–vilket ärligt talat är rätt överraskande. Visst, det är ditt jobb...
...men att ta någons sista cigarett? Som en knäppt karaktärsdrag.
Han däruppe dömer en för sånt.
Kom igen, jag känner inte mina händer och det känns som att hjärnan–
–rinner ut genom öronen. Som en broderlig ed.
Vill du hamna därbak igen?
Vad betalar de dig för mig?
Nej, vänta. Vem är klienten? Och sen hur mycket?
–Sen en cigg. –Slutar jänkare aldrig att babbla.
Det är en sak att vara skoningslös, men det kräver mycket mer att vara ett svin.
–Jag vet vem du är. –Nej.
Jo, det gör jag. Ärr på läppen, halvindier.
Och liknar Agent Smith.
Du är brevbäraren, va? Jag visste det!
Du känner Healy. Han sa att ni jobbade ihop i Chinatown, är det sant?
Kinesen trodde honom, va? Vi trodde att du var en vandringssägen.
Delvis för att han var en mytoman, men han kunde inte hjälpa det.
–En gång... –Okej, okej!
Jag babblar när jag är nervös, okej? Det är därför jag röker.
Det gör mig lugn.
I högra fickan.
Så, Brett. Har du nånsin blivit träffad?
Jag ska kalla dig Vee, Vee.
Så, Vee... Har du nåt att skära av de här med?
Vet du vad? Jag behåller dem på.
Tänk att jag slåss mot "brevbäraren". Det fjärde bästa ögonblicket i mitt...
Vill du höra något roligt?
Klienten. Han är inte sen. Han står precis här.
–Är du Swifty? –Japp.
"Brevbäraren"?
–Är du säker? –Japp.
Vi har försökt spårat aset under en lång tid.
Ring mig tidigare nästa gång. Inget jobb är för litet eller galet.
Det där måste jag skriva ner.
–Miss Jackson vill tala med er. –Visst. Ring min sekreterare.
–Du har ingen sekreterare. –Det där är sexuella trakasserier.
Han vet vad jag pratar om.
Ledsen, gullet. Miss Jackson väntar.
Skit också...
Express Delivery Manus och regi: Beau Fowler
Redo?
–Jag tror det. –Tror det?
Det är fel tidpunkt att bli osäker. Antingen är du med eller inte.
Det här kräver två man. Jag klarar det inte utan dig.
Risk mot belöning.
Vill du ha det sista måste du ta det första.
Okej. Det är lugnt.
Vi drar.
Släpp mig!
–Dra åt helvete! –Kom hit!
Fan också!
–Era jävlar! –Lugna ner dig!
Helvete!
Din jävla fitta! Vem är pojkvännen?
Var snäll, annars sköljer jag din mun med pepparsprej. Upp med dig!
Vi är här för att söka igenom huset. Jag antar att du samarbetar fullt ut.
Om ni berättar vad ni letar efter så går det nog mycket snabbare.
–Han varken pratar eller rör på sig. –Fattar.
Kan du inte skära loss mig, så fixar jag en drink till oss båda.
Jag har en bra flaska whisky i skåpet.
Ingen whisky-drickare?
Är det okej om jag tar en rackare? Jag säger inget till chefen.
Håll tyst bara, okej?
Förlåt, jag kan inte hjälpa det. Jag pratar när jag är nervös.
Försök inte spela spel med mig.
Jag sov när två snutar bröt sig in, drog upp mig ur sängen–
–och började förstöra mitt hem.
Spelar v spel, så har jag redan förlorat.
Vad fan gör du här? Gå tillbaka och håll ett öga på honom.
–Hur länge till? –Så länge som det krävs.
–Det är slöseri med tid. –Vakta din tunga.
–Glöm inte vem som bestämmer här. –Det upphörde när...
–...vi bröt oss in utan husrannsakan. –Vi letar tills vi hittat väskan.
Gå tillbaka nu och håll ett öga på honom!
Fan också!
Varken vatten, advokat eller telefonsamtal. Berätta vad ni letar efter.
–Det vet du mycket väl. –Kanske, men jag vill höra er säga det.
–Väskan. –Och vad har han sagt att det finns i den?
–Något värt att döda för? –Ingen kommer att bli dödad.
–Är du säker? –Ja, det är jag.
–Smickra inte dig själv. –Vem skulle annars göra det?
Det verkar som att ni haft olika skäl till att dra upp mig ur sängen.
Du...är bara girig.
Men han är desperat.
Det är mycket mer i den där väskan än bara snabba pengar.
Din partner är inblandad. Han har varit det så länge jag varit i branschen.
Otur för honom att jag vet om det.
–Du ska berätta var den finns. –Vem har du pratat med, Jimmy Boy?
Kom igen. Du kan lika gärna berätta. Vad gör det för skillnad?
Det var Simon.
Simon?
Och vad har han berättat?
–Att du har den nära dig. –Och du trodde på honom?
Han hade goda skäl att inte ljuga.
–Berättade han allt? –Du får nog fylla i luckorna.
Och om jag inte gör det?
Då skär jag upp dig.
Glöm inte vad du är, Jimmy.
Går du över gränsen är du en av oss. Rättvist spel.
Jag är ingenting som du. Du förgiftar samhällen.
Du dödar folk, blir rik på det och det äcklar mig.
Jag vill inte skada dig... så ge mig en anledning.
Dra åt helvete, Jimmy!
I sovrummet! I ett av hörnen på golvet finns en hemlig lucka.
Jisses!
Håll ögonen på honom.
Du vet väl att han har ett vapen? Var står du när det här går från rån–
–till avrättning? Du blir vittne till ett mord du inte vill vara delaktig i.
Antingen det eller ouppklarade affärer. Ni verkar körda i båda fall.
–Håll käften. –Eller vad? Bakbinda mig i mitt hus...
...och stjäla mina saker? Vill du hota mig ska du göra som din partner.
Ta en kniv och börja skära.
Lyssna. Bakom en av kuddarna i soffan finns en pistol. Laddad och klar.
–En blodig pistol ger dig fem år till. –Du ödslar tid.
När som helst rusar din partner in och trycker upp en pistol i mitt ansikte.
Jag är körd, men du har fortfarande en chans.
–Hittade du den inte? –Ett jävla slöseri med tid.
–Vad gör du? Du sa inget om nån pistol. –Varför skulle jag?
Jag är en gammal officer och det här är en pistol.
–Det där är inget polisvapen. –Det vet jag om.
Jag tog den från hans kompis, Simon. Hans fingeravtryck finns överallt.
–Om jag skjuter får Simon skulden. –Jimmy.
–Det här var inget vi bestämde. –Var en man eller dra åt helvete!
–Jimmy, det är mord. –Det avgör han.
Jag tänker inte säga att det är din sista chans för du har redan fått den.
Var är väskan?
–Var fan är väskan?! –Jimmy! Du måste lugna ner dig.
Var är väskan?! Var fan är väskan?!
Var fan är väskan?!
Jimmy, jag varnar dig!
Du måste låta mig se, okej?
Det är illa. Trycker jag in fingret i såret kanske ambulansen hinner hit i tid.
Simon.
Ja, han dök upp precis som du sa.
Men han var inte ensam.
Det gick inte direkt enligt planerna, men det är klart.
Ja, nu är han borta för gott.
Jag behöver hjälp att städa.
Simon.
Ta med väskan.
Turncoat Manus och regi: Will Gilbey
2019 drabbades mänskligheten av den mest förödande farsoten i historien.
Ingen känner till virusets ursprung och ännu finns inget botmedel.
Allt vi vet är att med varje bett sprider sig farsoten.
Hela nationer decimerades. Vissa slogs och fick bort de smittade från städerna–
–och barrikaderade sig.
Bakom befästa stadsmurar kämpar samhällen med återuppbyggnaden–
–och lämnar världen bakom sig till de vilda utbölingarna.
Många tror att allt hopp är förlorat. Många tror att det här är slutet.
Många tror att det här är Armageddon. Men en man ser saker annorlunda.
En man ger miljoner hopp.
En man tycker att det är asgrymt!
Jag är Hunter Smith och idag är vi på de engelska hedarna.
Som vanligt kommer vi att jaga utbölingar, men för första gången–
–gör vi det i deras naturliga miljö ute i vildmarken.
Men mig har jag dr James Borans, berömd utbölings-aktivist.
Ha tror att dessa köttätande svin är missförstådda. Kul att ha dig här.
–Tack för att jag fick komma. –Redo att fixa några?
–Det är inte därför jag... –Då fixar vi några!
Herregud...
Man kan konstatera att du har en annan syn på utbölingarna än de flesta...
–...friska människor. –Utbölingarna...
...som jag och andra normala människor föredrar att kalla dem...
Odjurskramare. Monsterpolare. Dr Strangelove. Professor haklös.
–Alla namn som passar din tro. –De behöver vår medkänsla.
-Inte hat och rädsla. –Rädsla? Vilka är rädda?
Inte illa menat, men jag ska visa er hur värdelös idén om medkänsla är–
–beträffande utbölingar genom att hantera odjuren i sin hemmiljö.
Vi har fördrivit dem från våra städer och det är dags att avsluta jobbet.
Låt oss fixa några! Och bryt!
Bra jobbat, doktorn.
–Kan du sluta ropa "bryt"? –Nej, det var helt perfekt.
–Vi vänder, allihopa. –Respekt, Hunter.
Jag respekterar er alla. Kom igen, Lis. Jag respekterar BJ, visst BJ?
–Bara för att han får dig att se bra ut. –Och honom.
–Vad heter han? –Han är ljudkillen och kallas Mike.
Det är en ära att få vara Mike. Jag ska bli den första.
–Bra inställning. –Jisses, var hittar ni dessa människor?
–Lyssna, gullet. –Kalla mig inte gullet.
–Du brukade gilla det. –Ja, vi gör alla fel.
Låt honom inte skrämma dig. Du överlistar neanderthalaren i sömnen.
Han är en yxa, men du är en hjärna och en röst. Använd den.
Doktorn. Ni har en vacker röst, sir. Fin klang. Som sammet.
Tack.
–Du sa den första tidigare. Vad menade du? –Första ljudkillen som överlever en dag.
Mike 3, Ned Butters har rekordet. Klarade sig förbi det sista utbrottet.
Fick magen uppsprättad två minuter innan eftertexterna.
Du behöver mer än snygga gympaskor för att springa snabbare än dem.
Nej, jag behöver bara springa snabbare än er, sir.
Vi är redo att köra och nu är det dags.
En påminnelse, doktorn. Blir ni smittad måste jag skjuta er enligt lag.
Hoppas att ni inte tycker att jag är för ytlig. Håll er nära mig.
Och bryt!
En teoretisk fråga, doktorn. Er fru har smittats och förvandlats.
Hon vill äta upp ert bultande hjärta och troligen ha lillen till efterrätt.
Det hettar till. Det är hon eller ni. Vad gör ni?
Först och främst skulle det aldrig hetta till. Och för det andra–
–är det fel att tala i sådana ordalag. Allt jag säger är att vi har en plikt–
–som människor inför våra mindre lyckligt lottade vänner och försöka bota dem.
Det här är det enda botet.
Jag vill inte tro att deras mänsklighet är borta.
Under alla dessa år har jag inte sett ett enda tecken på...
Herregud!
–Snälla, säg att ni satte fällan. –Varför skulle vi ha gjort det?
Jag vet inte! Nåt korkat och hemligt sätt att göra programmet mer spännande?
Okej, kom nu.
Inte ett enda spår.
–Inte en chans att de har gjort det. –Vi vet inte vad de är kapabla till...
...för du är så upptagen med att slakta dem som en korkad slaktare...
–...innan någon studerat dem. –Jag är inte korkad.
Och utbölingarna är inget annat än primitiva monster som inte kan sätta...
–...idiotiska fällor? –Se, du erkände det.
–Jag citerar dig. Vi kan hitta ett bot. –Du hittar inte en kuk i en kukaffär!
–Vi måste gå nu. Det blir mörkt snart. –Ergo, herr Buffalo Bill...
...och du är en alfaidiot som lever i total förnekelse.
Du kan suga på min farfars läderballar!
–BJ, filmar du fortfarande? –Ja, jag är med dig.
BJ, lite hjälp vore trevligt!
Och bryt.
–BJ, du är en legend. Bra jobbat. –Är alla okej?
–Skit också, BJ. –Jag är ledsen, Hunter.
Jag är ledsen, men vi skrev alla på avtalet.
Jag trodde aldrig att jag skulle lägga dig i ett mikrofonfodral, kompis.
Vi ses på andra sidan.
Om de kan tänka måste vi tillbaka till stan och planera om.
Nej, vi kan inte återvända nu. Vi hittar nog inte tillbaka och kanske skrämt dem.
–Ja, de såg jävligt rädda ut. –De var smarta nog att sätta fällan.
Om de kan tänka kan de känna. Det betyder att Hunter är en mördare.
Vill du ta dig ut dit blind, utnumrerad och utan kameraman?
–Ja, det är precis vad jag föreslår. –Åt helvete med det. Vi åker till stan...
...och kommer tillbaka med bättre ljus, större vapen och en ny kameraman.
Vi ska döda asen för kung och fosterland. Är ni med säger ni: "Ja, för fan".
Hämta resten av kameran.
Jag antar att din röst inte räknas.
Jävlar!
Herregud...
–Ett barn. De kanske kan avla. –Behåll den i brallorna, doktorn.
–Nej! Det är bara ett barn. –Tänk vad vi kan lära oss av den.
Vi drar härifrån. Kom nu!
Du har tur idag, Smeagol.
Herregud...
Kom igen!
Skynda er!
Jag ska klara det. Jag ska klara det.
Jag ska klara det!
Jag ska klara...
–Vi är döda. Vi är döda. –Skynda er!
–Fort! –Var är Mike?
–Han var ljudkille, de överlever aldrig. –Du är en sån idiot!
Skynda dig, Hunter!
–Jag är Hunter Smith och... –Hunter!
–Fan också. –Kom då, era jävlar!
Skit också!
Hjälp mig, Hunter!
Hunter!
Är du okej?
Akta!
Behåll den.
Du kommer att behöva den.
Är du redo, doktorn?
Nu fixar vi några.
Get some Manus och regi: Adam och Joe Horton
Sasha.
Det har varit tufft för dig ska gudarna veta.
Men trots det har du bevisat att du är en av oss.
Sasha. Jag är väldigt stolt och glad att du ansluter dig.
Låt oss skåla för det.
Skål.
Vem är flickan? Se efter.
–Sasha. Maxim snackar för mycket. –Ja.
Vi tar hand om det.
Privat kväll.
Vad är det du inte fattar?
Fattar du, Oleg?
Du ska inte sticka näsan i blöt.
Nej! Snälla!
–Sluta! –Stopp, det räcker.
Jag behöver honom fortfarande.
Så romantiskt det var här.
Mysigt.
Skönt.
Se vad vacker hon är. En riktig sötnos, er dotter.
Hon har inte med det här att göra.
–Ring henne. –Hon är inte här.
Hon är hos mina föräldrar.
Inte?
Hos dina föräldrar?
Ser jag ut som en idiot?
På julafton? Hur korkad tror ni att jag är?
–Ring henne. –Hör på.
Lämna dem utanför. De har inte gjort något.
Ring henne.
Ring henne, sa jag!
–Lugn, älskling. –Allt kommer att bli bra.
Kom hit.
Ja. Kom hit, gullet.
Vapnen.
Vad har hänt med ditt ansikte, gullet?
Bra. Känns det bättre nu?
Berätta för mig.
Har du varit en snäll flicka i år?
Har katten tagit din tunga?
Var inte rädd. Vi är alla vänner här. Pappa, mamma och jag.
Tror du på tomten?
Vad?
Varför inte?
Det borde du.
Du förstår, dina föräldrar... har inte varit snälla i år.
Inte alls.
Tro inte på nåt han säger.
Ställ dig upp. Ett ögonblick.
Dina föräldrar... har inte varit snälla alls.
Verkligen inte. Och det ger mig inget val.
Annars skulle det innebära att tomten inte finns.
Du, gullet är väldigt bra.
Du, gullet är exceptionell.
Därför har jag en liten present till dig.
Ja. Jag ska ge dig ett val.
Du får välja mellan dina föräldrar. Din pappa eller mamma.
Inte så snabbt. Innan du väljer...
...måste du döda en av dina föräldrar.
Det är inte så lätt.
Kom hit, min solstråle.
Pappa älskar dig jättemycket. Mer än någon annan på jorden.
Allt...
Allt kommer att bli bra, Olga.
Du måste lova mig att ta hand om mamma.
Gör det, min älskling.
–Har du varit en snäll pojke i år? –Ursäkta?
Har du varit en snäll pojke i år?
Jag ska berätta en historia för dig.
För några år sen i en stuga.
En man...
Om man nu kan kalla det en man. Jag skulle kalla honom...
...en stor skit.
Den här stora skiten tvingade en åttaårig flicka...
Åttaåringen...att välja vem av hennes föräldrar som fick leva.
Den här lilla flickan ska nu tvinga den här skiten...
...att välja mellan...
...honom...och din son.
Sasha!
Det lönar sig att vara din vän.
Sasha!
När jag hittar dig, din lilla fitta, så ska jag sprätta upp ansiktet på dig!
Olga Manus och regi: Olaf Svenson
Ni måste skämta med mig.
Minns ni det gamla programmet, The Rockford Files? Jag älskade det.
Rockford såg alltid bortom lögnerna.
Hur som helst. Låt mig presentera mig själv. Jag heter John Fetcher.
Men ni kan kalla mig Fetch, för jag fixar saker.
2 dagar tidigare
Så jag fick ett samtal i morse vid 2 om en snubbe som heter Sonny.
Han tycks ha skippat borgen och var värd 10 000 dollar.
Enda anledningen till att jag nämner honom är att de säger att det är lätt.
Men vet ni vad? Det är aldrig lätt.
Det är Fetch. Ni vet vad ni ska göra.
John, det är Susan. En snabb fråga.
Kan du få huvudet ur arslet och skicka mig mitt underhållsbidrag?
Jag väntar fortfarande på det, John. Vad är det som händer?
Alla tjejer ska träffas i veckan och vi tänkte åka till...
...kränkt av tanken att jag inte har råd att åka. Pannkakshak kanske hade gått–
–men nu får jag stanna hemma. John, skicka checken till mig!
Hon hade inte alltid varit så girig. Men jag hade inte alltid varit så pank.
Hur som helst är hon inte så dum som hon verkar.
Jag slutade röka dagen då hon stack.
Sex månader och tolv dagar.
Okej, lugn. Jag jobbar på det.
Jag blev precis påkörd av en bil för tusan.
–Tjena, Fetch. Läget, det är Jimmy? –Har du mina 10 000?
Inte direkt, men jag har nåt bättre. 50 000.
–Inga problem, det blir lätt. –Det är aldrig lätt.
Jag har hållit på så länge att allt börjar se likadant ut.
Till exempel. Ett sånt här jobb börjar alltid i ett lyxhus.
Ett hembiträde ibland.
Jag har ett möte med...
...familjen Smith?
Och låt oss inte glömma.
Mr Fetcher. Tack för att ni kom.
Det rika desperata paret.
–Kalla mig Fetch. –Kan ni hjälpa oss? Kan ni hitta henne?
Berätta vad som har hänt.
Förra fredagen när vi hem sent från en middag var hon borta.
Min mamma var barnvakt. De måste ha tagit henne när hon sov.
Hon måste ha varit så rädd.
–Snuten? –Nej.
–Ni betalade. –Självklart gjorde vi det.
Vi vill bara ha tillbaka Bella och vi har inte hört någonting.
Det är okej. Vi ska få tillbaka henne.
–Visst? –Jag behöver ett foto från nyligen.
Söt unge.
Jag hör av mig.
Jag fick all information jag behövde från det rika paret.
Det verkade inte vara så mycket, men utpressningslappen gav mig idéer.
Ni förstår, det här var Susans problem med vår relation.
Alltid jag som väntade i en smutsig gränd medan hon väntade på mig hemma.
Då var det dags. Som en klocka.
Mitt kryp till informatör och hans följe.
Möt Spike. Den vanliga smågangstern som tror att han är rap-stjärna.
Kom igen, Spike. Solglasögon en regnig dag?
–Hej, Spike. Det var inte igår. –Yo, hur är läget?
–Ja, det var ett tag sen. –Du har visst kommit upp dig.
Det är okej.
Vad?
Jag vet ingenting om kidnappningen.
Det här hände ofta i mitt jobb och det blir bara värre, så...
...låt oss avsluta det snabbt.
Det tar aldrig lång tid för Spike att lämna ut informationen.
Jag fattar vad ni tänker. Kom igen, jag blev precis överfallen av fyra snubbar.
Jag önskar att du kunde dra huvudet ur arslet och ringa tillbaka.
Respektera mig lite, din jävla idiot.
Det är din före detta fru som vill ha sina pengar. Det är...
Jag tror att det blir fem stora till och...
Vad säger du, Franky?
Jag är med.
Ditt as.
Kåk. Så enkelt!
Titta på dem. Klädda i svart, röker cigaretter och spelar kort.
De måste vara skurkar.
Hallå! Hallå! Hallå?
Är det någon hemma? Så...
Förlåt. Min bil gick sönder och jag såg skylten därute.
Jag vet inte ens vad det här är, men jag tänkte se om ni kunde hjälpa...
Stör jag?
–Vem fan är du? –Jag heter John Fetcher. Kalla mig Fetch.
–Frankie, kan du ta hand om Fetch? –Vad fan vill du?
Vinny! Chet!
Minns ni när jag sa att det skulle bli värre? Det här är vad jag pratade om.
Vad fan är det som händer? Släpp ner mig.
Här är dealen. Jag ställer en fråga och du ger mig rätt svar.
Annars...
Vänta! Är du helt jävla galen? Vet du vem jag är?
–Nej. Var är Bella? –Vad snackar du om?
Bella? Vem? Sluta!
–Ville du säga något? –De dödar mig om jag berättar.
Vänta! Vänta lite!
Vi släppte av henne bara. Vänta, vänta, vänta.
Hon är i en lagerlokal i Morgan. Det är allt jag vet, jag svär.
Allt började falla på plats som i ett bra avsnitt av The Rockford Files.
Äntligen började jag genomskåda skiten.
Vilken överraskning.
–Det hade kunnat vara så lätt. –Bruce, det är aldrig lätt.
Hon vägrade lyssna på mig och var tvungen att ringa dig. Hon är så jobbig.
Vet du hur det känns att bli tjatad på hela tiden? Att alltid bli tillsagd?!
Ja, det gör jag faktiskt, Bruce.
Är det sant?
Tja. Ingen skada skedd. Vad tycker du att vi ska göra?
Vet du vad? Vad sägs om att du får det dubbla och sticker härifrån?
Det är inget alternativ.
Du kanske vill tänka om.
Nej.
Var fan kom hon ifrån? Jag borde ha sett det komma.
Så originellt.
Skurken till man som pressar frun på pengar...medan han hela tiden...
–...varit otrogen med... –Det heta hembiträdet.
Just det.
I vanliga fall slår jag inte kvinnor.
Putsar du fönster?
Du slår som en tjej.
John, är du där? Jag hör dig andas. Jag pratade med min pappa i morse.
Och han tror att jag kan gå tillbaka till rätten och få mer pengar.
–Vilken bitch.–Vem var det? Har du någon där?
Var det en tjej? Skrattar ni åt mig? Lyssna, bitch. Tala med mig!
Jag är så trött på det här. Det är en återvändsgränd.
John, hallå? Är du där?
John, jag hör dig. Jag är så trött på din skit!
Det har gått flera dar och du har inte brytt dig om att ringa tillbaka.
Har du glömt vem som är kapet i den här relationen? Jag var miss Iowa!
Inte en chans. Ni måste skämta med mig.
Som jag sa, det är aldrig lätt.
Men den här gången var det värt det.
De kallar mig Fetch, för jag fixar saker.
Hej, det är Susan. Lämna ett medelande.
Susan, det är John. Jag har checken du väntat på, så...
...ring tillbaka, så kanske jag kan komma med den.
Hör av dig. Okej, hej då.
Fetch Manus och regi: Daniel Bernhardt
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision