Vent litt. Skal man ikke trykke på "record"?
Da er det klart, mamma. Se inn i kameraet.
Denne julen ville jeg gjøre noe veldig spesielt og morsomt til dere.
Derfor har jeg laget utklippsbøker til dere. Dessuten jeg lager en video.
Her er den, jeg filmer den nå. God jul, min vakre familie!
Det er bestemor, og jeg heter Jennifer. Jennifer Russo.
Jeg er skribent.
Men iblant vil jeg heller prate.
Jeg får en gal følelse av at mamma og bestemor lytter.
Iblant er det lett å ta farvel.
Ciao!
Arrivederci.
Ha det.
Hei, jenta! Jeg trenger et første utkast så snart som mulig.
Jeg kondolerer.
Takk. Jeg jobber med teksten, og den føles veldig bra.
Kevin er en bra kar, og en suveren agent.
Men ærlig talt ser jeg ikke fram til å skrive denne teksten.
Frokost: pizza og vin.
Jeg sa at avskjeder iblant kan være enkle.
Men oftest er de ikke det. Jeg savner bestemor og mamma.
Jeg husker vår siste jul sammen.
Bestemor og mamma sto veldig nær hverandre. Det gjaldt ikke bestefar.
Uansett hva mamma gjorde så var det ikke bra, ifølge bestefar.
De kranglet hele tiden.
På grunn av det flyttet mamma med meg og Nat til New York.
Den julen var siste gangen vi så bestemor.
Bestemor ble diagnostisert med kreft.
Rett etterpå døde mamma i en bilulykke.
Bestefar var opptatt med å ta seg av bestemor
og ingen av dem kunne komme i begravelsen.
Det gjorde det enklere for Natalyn og meg å bare forsvinne.
Bestemors yndlingstradisjon var å høre sine fire barnebarn synge.
Og selv om jeg helst ikke vil treffe bestefar...
...så savner jeg søskenbarna mine.
Takk og lov for søsteren min. Dette er Natalyn.
Hun er den morsomme, og hun får alle gutters oppmerksomhet.
Hennes selvtillit og usikkerhet kommer av all oppmerksomheten.
Jeg syns at søsteren min er en gudinne.
Hennes superkraft er at hun kan sovne hvor som helst.
Selv etter fire kopper kaffe.
Takk, alle sammen! Det var alt fra meg.
-Du var flott! -Det var fælt, og det vet du.
Å ha gig på ettermiddagene er som happy hour for studentgutter.
Natalyn, jeg har tenkt å feire jul i L.A.
Og du skal være i L.A. over julen.
Derfor tenkte jeg at du og jeg kunne treffes der en gang.
Jeg vet ikke... Jeg drar mest dit for bestemors begravelse.
Jeg vet ikke om jeg rekker det, med tanke på familien og alt sånt.
Ja, jeg skjønner.
Begravelse. Jeg skjønner. Det er ikke bra.
En ting til om søsteren min. Hun fortjener å finne den rette.
Jeg håper at du får en fin jul.
-Vi ses når jeg er tilbake. Ha det! -Ha det!
Jeg beklager tapet.
Ikke bruk den salamien. Jeg har bestilt ny, og den burde komme...
Sover du.
Dette er Millie, min eldste kusine.
Hun jobber i familieforetaket.
Familien Russo eier Urban Press Winery and Pizzeria i Burbank sentrum.
Millie er også skuespiller.
Iblant. Hun har ikke hatt en rolle på to år.
Men hun har to andre jobber å passe, så hvem har tid til det?
Men jeg beundrer arbeidsmoralen hennes.
Hun giftet seg med en kjempekoselig gutt fra high school.
Pete er hver eneste jentes drømmemann.
Sist, men ikke minst, Stephanie.
En blivende stjerneadvokat, Millies lillesøster.
Stephanie har alltid vært stille og holder seg for seg selv.
Familien bekymrer seg for det, men hun er en smart jente.
Er det noen av oss fire som har kontroll på livet, så er det Stephanie.
Hva betyr en smiley?
Bestefar ba oss fire om å synge i begravelsen.
Derfor skal Nat og jeg dra hjem til jul.
Hei, Millie!
Her er vi.
Er dette Stephanies hybel?
Dette rommet er finere enn leiligheten vår i New York.
Min yndlingslillekusine!
Jeg er din eneste lillekusine.
Stephanie, det føles som om jeg er i en interiørbutikk.
-Takk. -Hvordan har du det?
Bra, bra. Dere er alle her. Hei!
Jeg er så glad dere er her! Det føles som evigheter siden.
Alt med skolen, og jul og bestemor...
Dette trengte jeg virkelig.
Jeg savner henne også. Det er det vi alle trengte.
-Sammen igjen. -Hvordan har bestefar det?
Helt siden bestemor...
Han bare sorterer en masse papirer
og det driver mamma, onkel Tommy og Seb til vanvidd.
Men du skal vel være der med oss? Det blir som et pyjamasparty.
Det vil vi ikke gå glipp av.
-Skal du ikke bo hjemme med mannen din? -Ikke begynn.
Ham treffer jeg hver dag. Jeg savner dere.
-Er det ikke rart. Er alt bra? -Vi har det bra, Jennifer.
Hvordan er det med deg og Devon? Behandler han deg som en dronning?
De gjorde slutt for en måned siden. Vi lever begge singelliv.
Du, singel? Treffer du ikke menn på Tinder, eller hva det nå heter?
Jeg blir invitert på middag iblant, men har ikke sex med alle mennene.
Nei.
Det er onkel Seb!
Hei, jenter! Beklager at jeg ikke kan være der med dere i kveld.
-Jeg er tilbake i morgen tidlig. -Ok.
Hei, onkel Seb!
Gleder dere dere til jentekveld? Jeg har med meg en spesiell kolleksjon.
Jeg lengter! Det blir så morsomt.
-Onkel Seb! -Ha det!
-Jeg må tisse. -Nei, nei, nei!
Det er så rotete der inne.
-Og? -Toalettet er i stykker.
Jeg har valgt sang til begravelsen. Det er favoritten hennes "Stille Natt".
Kan jeg låne en skriver uten å få kjeft?
-Har du ikke fortalt det? -Hva?
Unnskyld, jeg visste ikke hva jeg skulle si. Bestefar har alt valgt en sang.
-Har dere alle har løyet for meg? -Teknisk sett var det bare Natalyn.
-Hun lovte å fortelle deg det. -Takk, Steph.
Jeg ville ikke si noe fordi jeg visste at du ville reagere sånn.
Selvsagt reagerer jeg, og det burde du også gjøre etter det han gjorde.
Bestefar støtte mamma bort fordi hun ble gravid.
Bestefar likte aldri pappaen vår. Han kalte ham "sæddonoren".
Mamma fortalte ikke bestefar at hun ble gravid med Natalyn.
Det eneste "sæddonoren" dugde til var at mamma fikk meg.
Så hun hadde tenkt å få en god ting til av ham, og det var Natalyn.
Bestefar gjorde at mammas forhold til resten av familien ble lidende.
Han vil få velge sang over bestemors og mitt lik.
-Isdronningen. -Hvilken sang vil han ha?
-"Amazing Grace". -Når spilte bestemor noensinne den sangen?
Dette er feil. Min sang betydde noe for mamma og bestemor.
-Han prøver å kontrollere begravelsen. -Burde han ikke gjøre det?
Han var jo gift med henne i 50 år.
-Rødvin, på huset. -Tusen takk.
Mamma trenger medisinen sin! Fort, fort, fort.
Husker du den populære quarterbacken som gikk siste året på high school
som knuste hjertet ditt da du gikk første året? Han der er min.
En levende Ken-dokke.
Jennifer, jeg har ikke sett deg siden du flyttet. Hvordan er det på østkysten?
Bra.
Ok, best å gå tilbake før jeg får kjeft.
Vel, det var uforskammet.
Jeg bryr meg ikke om å være hyggelig mot den største drittsekken på skolen.
-Du fikk den som var bedre. -Folk forandrer seg.
Jenter, her kommer onkel Tommy med en spesial. Det er varmt!
-Hva er det? Jøss! -Jeg vet ikke, jeg...
-Det er lukten... -Du pleier å like den.
-Er du snill og tar den bort? -Du har rett, den stinker.
Tony, du har ødelagt onkel Tommys spesial!
Onkel Tommy er favoritten min. En enkel gutt med stort hjerte.
Han forstår meg. Tommys ansjospizza er den beste i hele LA-området.
Skål for bestemors to yndlingsting.
-Kvinnen hadde utrolig smak. -Det stemmer.
Hvor er de? Å, mine små venner!
-Se på deg! -Mamma!
-Du ser mager ut. -Hold opp!
Hvordan går det, jenter? Hva driver deres udugelige far med?
-Pappa! -Unnskyld. "Sæddonoren".
For alle som har problemer med å henge med. Her kommer en grafikk.
Carlito Russo giftet seg med Anita. De fikk fire barn.
Carmelita, Sebastiano, Thomas og Angela.
Angela giftet seg med Anthony og de fikk Millie og Stephanie.
Carmelita og pappa, sæddonoren, fikk meg, Jennifer og Natalyn.
Millie giftet seg med Pete.
Vær så god.
Så godt å se dere fire sammen igjen. Hva er dette?
-Når så jeg dere sammen sist? -I New York i mammas begravelse.
-Selvsagt. Unnskyld. -Jeg ønsker også at hun var med oss.
En storesøster er det vi alle trenger i sånne stunder.
-Hvordan går det, tante Angie? -Vi sørget mammas død for lenge siden.
-I morgen skal vi feire hennes minne. -Jeg kommer straks.
-Hvorfor bor dere ikke hos oss? -Kom an, det vil de ikke.
De vil omgås selv. De vil ikke henge med oss gamlinger.
En gamling kan du være selv.
-Hei! -Hei! Er alt ok, onkel Tommy?
Alt er supert. Her, ta fire eller fem dråper.
Det burde gjøre trikset.
Hva? Jeg vet det, antagelig ikke en god ide.
Men ikke døm meg.
-Takk! -Ikke si at jeg aldri hjelper deg.
Jeg trenger dette for å orke dette sirkuset.
Du trenger ikke overbevise meg. Ta noen dråper, slapp av.
Da kan du nyte besøket, ikke noe familiedrama.
Vent litt, pappa er her.
Hva gjør du, pappa? Vi kan fikse dette på dataen. Vi trenger ikke alle papirene.
Jeg stoler ikke på dataer. En kasse med kabler, et trykk og så vet alle alt.
-Jeg vil ha alt her oppe. -Jeg tar meg av papirene.
-Jeg har gjort dette i 34 år. -Jeg vet det...
Jeg liker å gjøre det, det gjør meg avslappet.
-Alt trenger ikke gå raskt. -Bestefar!
-Unnskyld? -Skal du velge sang til begravelsen?
Alle andre har kanskje tilgitt deg for det du gjorde mot mamma, men ikke jeg.
Hvis du velger sang i morgen, nekter jeg å synge!
Hvorfor gjorde jeg det mot ham?
Unnskyld, bestemor.
-Det er flott. -Takk.
Mamma og onklene har jobbet hardt for å fikse alt dette for bestemor.
Jeg henter litt vin.
-Skal du virkelig ikke synge? -Nei! Jeg vet ikke.
-Hvor er bestefar? -Om han er hjemme, er han på rommet sitt.
Han kommer sjelden ut derfra.
Skal vi virkelig sove i mammas gamle rom? Millie tar masse plass.
-Du tar alle dynene! -Det er sant.
-Kom an, det blir som da vi var små. -Jeg innrømmer at det er litt moro.
Jeg kan ikke si dette uten at du blir forbannet, men du overreagerer.
Takk for at du forsøkte, Millie.
Det er bestemors også. Hun er eneste grunnen til at jeg er her.
Alle andre har kommet over det som skjedde mellom mammaen din og bestefar.
-Inkludert søsteren din. -Ikke snakk for meg, Millie!
-Jeg syns ikke at du overreagerer. -Støtt meg, da!
Men dette handler ikke om oss eller mamma, det handler om bestemor.
Jeg vet det, det er derfor jeg vil gjøre dette.
Dere kan tilgi ham om du vil. Jeg kan ikke stoppe dere.
Men tro ikke at sprekken han skapte, ikke påvirket bestemor.
Alt jeg vil, er å hedre henne.
Hun var en sånn viktig del av våre liv.
Fortjener ikke bestemor en avskjed som viser og anerkjenner den hun var?
For hennes barn og barnebarn?
Denne minnestunden handler ikke bare om ham.
Vi fortjener alle å ta farvel på vår egen måte.
Dessuten er det jul.
Vi kan vel velge en sang som faktisk betydde noe for bestemor?
En som viste hvem og hva hun elsket.
Hva? Ikke bare noen tilfeldig sang som bestefar har valgt.
Ikke si sånt. Han elsket henne, det kan vi vel alle være enige om?
Tror du virkelig at en sang gjør så stor forskjell?
Selvsagt.
Ok. Jeg kan ikke lyve og si at du ikke sto henne nærmest av oss.
Dette betyr mye for deg.
Hvis du syns at dette er beste måten å ta farvel med, så er jeg med.
Bestemor fortjener det aller beste.
Handler dette om...henne?
-Ikke du og bestefar? -Jeg lover.
Da er jeg også med på det.
-Skal vi ikke prate med bestefar først? -Han vil ikke ombestemme seg.
Han vil nok ikke engang at jeg synger.
Ok, hvis dere virkelig er sikre på dette.
Dette krever litt vin.
Vi fire sammen igjen.
Skål!
Hei, Jennifer. Jeg har fredelige hensikter.
-Snik deg ikke innpå folk så. -Det var ikke meningen å skremme deg.
-Det gjorde du ikke. -Ok. Hvordan var løpeturen?
-Ikke bry deg om det. Hva gjør du her? -Jobber for Seb.
Jeg er lei for det med bestemoren din.
Jeg tok med yndlingssuppen hennes de siste ukene.
-Hva var det? -Pasta Fagioli.
Hun var så stolt av deg og Natalyn. Hun sa at du er forfatter.
Jeg leste en av artiklene dine. Noe om masseskyting og vold i hjemmet.
-Den gikk litt over hodet på meg. -Det overrasker meg ikke.
Men veldig interessant. Jeg har selv funnet min lidenskap, å skrive barnebøker.
Det er ikke meningen å være lusen mot Tony.
Jeg må stikke.
Du er livskraften min i dag. Ikke svikt meg.
Når tror du at jeg kan få et første utkast?
-Gi meg! -Spesielle pepperkakemenn. Ikke ta!
-Herregud, er du høy for begravelsen? -Det er bare for å stresse ned litt.
-Hva gjør deg mindre stresset? -Pepperkakemenn med gress.
-Sjarmerende, Kathy Bates. -Ikke si noe. Jeg er en voksen kvinne.
Hvis jeg ikke får spise dem...
-Disse er vel ok? -Hallo?
-Jeg hører Pete. -Søte, søte Pete!
Gi meg den. Hei, skatt.
Millie sier at alt bare er bra. Men det var en kjølig hilsen.
-Mange takk. -Ingen årsak.
Hei, jenter! Det var lenge siden.
Du dukket aldri opp i går etter at Millie gikk og la seg.
-Noe nytt om auditionen din? -Hva da?
Jeg tenkte å vente til jeg var sikker. Jeg ville ikke få falske forhåpninger.
Jeg hadde en audition for en tilbakevendende rolle i en såpeopera.
Ikke mist fatningen nå, men jeg tror jeg fikk den. Jeg får vite senere i dag.
Ikke si noe til noen. Ikke snakk om det.
Det handler ikke om meg i dag. Jeg har tenkt å skifte nå.
-Ok, jeg antar at vi ses senere. -Ha det, søte Pete.
Unnskyld, jeg glemte å sette opp skiltet. Vi har stengt.
Ok, takk.
Det er et veldig hyggelig sted.
Ja, du burde komme tilbake når vi har åpent.
Minnestund for Anita Russo i dag kl. 15.00 på 109 Foothill Avenue
-Jeg må faktisk stenge nå. -Du burde legge ut smaksprøve på pizzaer.
-Ja. God jul. -God jul.
Hvem lot deg klippe lugg?
-Stephanie, er alt i orden? -Ja.
Jeg hadde tenkt å lese litt.
Jeg vil gjerne øve uten at bestefar hører.
-Jeg så ham gå med Tommy nettopp. -Bra!
-Det er til deg. -Takk.
-Vær så god, Millie. -Takk.
Klar? En, to, tre...
Halloi! Onkel Sebby er hjemme!
Og ingen. Hallo?
Hallo? Hva i...?
Alt ser flott ut.
Ikke en eneste niese er her for å ønske meg velkommen. Skandale!
Onkel Seb har uklanderlig smak, er flink i jobben
og elsker å sjefe med folk, særlig onkel Tommy.
Bank, bank.
-Godt å se dere! -Velkommen hjem.
-Jeg har savnet deg. -Hei, vennen.
Du har mer stil i lillefingeren enn jeg har i hele min garderobe!
Det er tragisk. Jøss!
Se på elsklingene mine. Dere har tatt med dere julestemningen.
Og østkystens fuktige vær. Bra for druene, ikke for hormonene.
Onkel Seb bor hjemme og tar seg av bestefar.
Han har utsøkt smak, særlig når det gjelder vin.
Han var mammas favoritt.
-Hvordan var turen? -Bra, tross republikanerstaten Florida.
Men jeg fant faktisk kjøpere til vår sommervin.
Men det er godt å være tilbake og omgås med niesene mine.
Og minnes mamma.
Nei, nei, bestemoren deres vil aldri la oss gå omkring og sørge i julen.
Derfor har jeg en ide.
Bestemor elsket å skjemme seg bort og gjøre seg vakker.
Særlig etter cellegiften. Det var en av de få tingene hun gledet seg til.
Derfor syns jeg at vi har en skjønnhetssesjon til hennes ære.
Vi elsket å kle ut oss når vi var små. For bestemors skyld.
Se, her er den nye etiketten.
Alt er mammas ide. Er den ikke fin?
-Jeg er så stolt av den. -Så vakker.
Vi skal servere den ved mottakelsen.
Men jeg tror at vi må smake på den. Hva sier dere, jenter?
-Absolutt! -Det er uansvarlig å ikke prøve den.
Vi skal kanskje drikke opp flasken vi alt har åpnet.
-Slik. Skål for mamma. -For bestemor.
-Jeg elsker dere. -Og jeg elsker deg.
-Hvem er Casper? -Ikke invader privatlivet mitt.
-Jeg er en nysgjerrig person. -Du snuser.
Vi jobber sammen i New York, og han er tilfeldigvis i LA i julen.
-Og tekster tilfeldigvis ti ganger i dag? -Er det det kidsa kaller "booty call"?
-Kidsa? -Du går på college!
-Det er ikke noe sånt. Vi er bare venner. -Ja da.
Dette var mammas. Hvor fikk du tak i det?
Pappa fant det da de ryddet hjemme.
Jeg tenkte at det kunne bli en perfekt julegave fra nissen.
-Jeg trodde at det var borte. -Tusen takk!
Hva gjør du? Ha på deg det i dag.
-Mamma hadde likt det. -Så vakkert.
Perfekt. Det passer perfekt.
-Hvem er min hemmelige nisse? -Om vi sier det, er det ikke hemmelig.
Det er sant.
Unnskyld, jeg har ikke vært noen god kusine eller søster siden jeg kom.
Du har vært veldig dømmende når det gjelder Petes og mitt forhold.
Jeg burde nok også be om unnskyldning.
Om jeg skal være ærlig er ting ikke så bra i ekteskapet.
-Hva skjedde? -Det er bare så tåpelig.
Jeg lurer på om skuespillerkarrieren min hadde vært annerledes uten Pete.
Om jeg ikke hadde noen å uroe meg for, bare meg selv.
Dessuten er han mye bedre på dette med ekteskap.
-Han elsker deg uansett. -Jeg vet det.
Jeg vet at det er vinen som snakker, men jeg trodde aldri
at livet mitt skulle være så jævla forutsigelig.
Jeg er jomfru.
-Alvorlig talt? -Ja, alvorlig talt.
Ikke se så sjokkert ut. Mine store pupper har fått meg til å innse
hvor mye menn har felles med svin. Ikke sant, Millie?
Det har ikke gått så bra med studiene i det siste.
-Jeg fikk bare B på den siste eksamenen. -Kjedelig!
-Er det dine bekymringer? -Livet hennes, altså. Herregud!
Er det her du gjemmer dere? Takk for at dere etterlot meg der nede.
Servitørene trenger noen minutter til.
Så har jeg fem minutter på meg til å løse diverse katastrofer.
-Hvem har vin? -Vi.
Du har alt gitt henne det.
Dere begge minner virkelig om søsteren min.
-Tror du at mamma og bestemor ser oss? -De savner nok oss like mye.
I dag skal vi feire deres minne.
-Noen som er sultne? -Alltid.
Da går vi.
Thomas! Under teppet, ellers vil noen falle og brekke noe eller noe verre.
Tommy, ikke Thomas.
Hvordan skal du skifte uten at bestefar merker noe?
-La meg tenke på det. -Ok.
-Hei. Så fin du er, Jen. -Takk, onkel Tommy.
-Trenger du hjelp? -Nei, men jeg trenger litt selskap.
Kom hit.
Hva syns du?
Ok, la oss sette i gang.
-Har du pratet med bestefar i dag? -Nei, det har nok ingen.
Jeg pratet med Seb, og ifølge bestefar vil han at vi synger "Stille Natt".
-Er du sikker? -Jeg kan be Seb...
-Det er ok, jeg kan endre den. -Kult.
-Millie! Din, formoder jeg. -Nei, Stephanies.
-Kan du ta den med opp? -Ja, det kan jeg.
-Takk. -Vær så god.
Ingen ting på feil sted i dag, mamma.
Hva...?
Oppdraget fullført!
-Millie! Vi er klare her. -Å, så fint.
Men enda viktigere, så dere Tony der ute?
Jeg kan visst ikke flykte fra ham. Først i morges, og nå her.
Ikke vær så sur, Jennifer. Han er faktisk en bra kar.
Han er vår beste ansatte, og han hjalp bestemoren din da hun var syk.
Bestefar! Jeg ville bare si at jeg har tenkt å synge i ettermiddag.
Så fint, vennen min.
Det vil gjøre bestemor glad.
Barna skal synge.
Selvsagt, pappa.
-Natalyn! Hei. -Casper? Hva pokker gjør du her?
-Hvem er det? -Jeg vet ikke. Kanskje sms-fyren.
Du, jeg er lei for at jeg fortalte om auditionen din.
Det er ingen fare.
Hva gjør du her? Du kan ikke bare dukke opp i en begravelse, det er skummelt.
Jeg fikk en invitasjon.
-Følger du etter meg? -Nei, men du svarer ikke på sms.
-Jeg tenkte du ville ha ekstra støtte. -Jeg har ikke rukket å se på mobilen.
-Hvorfor forklarer jeg meg? -Unnskyld, vil du at jeg skal dra?
-Ja, jeg vil at du drar. -Å!
-Unnskyld meg. -Slutt å si unnskyld.
-Får jeg treffe deg senere? -Ja...
Kanskje, jeg vet ikke. Kan du ikke bare gå nå?
Unnskyld. Ok.
Hei, familien.
Jeg vil takke dere alle for at dere er her i dag.
En del av oss måtte reise langt.
Pappa har bedt meg å snakke på familiens vegne.
Jeg ønsker at min...
Jeg ønsker at søsteren min og mamma kunne se familien sammen igjen.
Men det kan de ikke.
Om det var noe mor elsket mer enn familien, så var det jul med familien.
Iblant når vi ser tilbake, ønsker vi at ting hadde vært annerledes.
Men jeg vet at mamma ikke angrer noe.
Sebi, jeg klarer det ikke.
Det går bra.
Familien vil invitere niesene våre opp hit
så vi kan nyte deres englestemmer, ifølge deres bestefars ønske.
Takk.
Et av våre tidligste minner er da bestemor sang denne sangen for oss.
Hun sa alltid, at uansett årstid, ville alltid "Stille Natt"
få henne rolig når hun satte seg ned.
Jeg vet at du smiler nå.
Vil du henge opp denne, Jennifer?
-Hva pokker var det, Thomas? Tommy? -Hva?
Jentene skulle synge "Amazing Grace".
Det var min idé. Jeg trodde at alle ville elske den.
-Jenter, det var så vakkert. -Takk.
Det var det virkelig. Det rørte meg.
Jeg trodde ikke jeg kunne føle meg så nær mamma igjen, men det gjorde jeg.
Pappa kunne ikke ha valgt en bedre sang. Jentene sang så vakkert.
-Absolutt. -Jeg elsker deg.
Den første julen jeg husker er da jeg satt med Sebastiano ved peisen
og mamma spilte den sangen. Det var så vakkert.
-Dere gjorde en fantastisk jobb. -Vin, vin, vin.
-Sånn skal det være! -Skål for mamma.
-Her, du kan smake av min. -Nei, takk.
Ok.
Se, så søte disse er! De er litt svidd, men...
-Gi meg en kake. -Du er feit, du får ikke. Så gode!
-De ser utsøkte ut. -Det er de.
-Millie! Det er manageren din. -Auditionen min.
Lykke til! Du klarer det.
-Hallo? -Pete bærer mobilen hennes.
Jeg ønsker at han hadde en bror, eller to, eller tre.
Hei, Sean. Nå har jeg funnet en roligere sted.
Ok. Takk.
Hva sa han?
Jenter! Jenter, jenter, jenter.
-Er du ok, mamma? -Jeg har det fantastisk.
Men jeg vet ikke hvorfor, for jeg savner mor og søsteren min.
-Jeg savner dere. Det gjør jeg virkelig. -Sånn ja.
Husker dere Mario? Dette er Mario. Han er...
Dere grandtante Amelias tremenning til bestemor.
-Eller er det søskenbarn? Jeg husker ikke. -Jeg vet ikke.
Det spiller ingen rolle likevel. Søte, søte Mario.
-Hei! Mammaen din fortalte akkurat... -Det var så morsomt!
-Hun sa at du studerer juss. -Ja, jeg har omtrent ett år igjen.
Jeg har noen juridiske spørsmål. Går det bra?
Ja da.
La oss si at en venn av en venn får vite at kjæresten hennes er utro.
La oss si at vennen vil ta et slagtre
og knuse den løgnaktige drittsekkens bil.
Hva vil straffen bli om man blir tatt? Samfunnstjeneste?
Jeg studerer sivilrett så jeg kan ikke hjelpe deg...henne.
-Gjør du? -Ok.
Hvorfor tok du ikke salami til meg?
Ignorerer du meg? - Ikke spis den!
Jenter, se hvem jeg har funnet. Se hvem jeg har funnet. Takk.
Hvem er du?
Det er lett. Jeg er oldebarn til Alfonso, din mors fetter.
-Visste du det? -Nei, mamma.
-Hva har du drevet med? -Du kjenner henne, altså?
Du presenterte henne akkurat.
-En avvenningsklinikk i to år. -Næhei! Hva var du inne for?
Mat.
Ansjos er favoritten min!
Unnskyld, jeg har visst fått noe.
Ikke smitt oss, skatt. Det er bestemors begravelse.
Jeg så deg prate med fyren der ute. Kjæreste?
Nei, det er bare Casper. Vi er bare venner. Venner, venner, venner.
-Jeg vet ikke hva vi er. -Kjedelig.
Ikke vær så dømmende. Folk kanskje dømmer deg for buksene dine, Mario.
Mamma!
Treffer du noen? En rik advokatfyr?
Jeg traff noen for en måned siden, men det fungerte ikke.
Hvorfor fortalte du ikke noe? - Visste du om dette?
-Hun sier ingenting. Jeg henter vin. -Jeg har vin.
-Hvorfor sa du ikke noe, skatt? -Det var ikke verdt å nevne.
Det er alltid verdt å prate om. Kom an!
-Jen. Kjæreste? -Nei, ingen spesiell.
-Hva skjer? -Jeg er sulten!
Er det sånn du vil håndtere dette?
Det er akkurat sånn jeg vil håndtere det.
Pent.
-Unnskyld, men de er så gode. -Jeg har bakt dem selv.
-Jeg har ikke spist noe i dag. -Jeg dømmer ikke.
Jeg vil be om unnskyldning for at jeg var uforskammet før.
-Det er ok. Du var opptatt. -Ja, men det er ikke greit.
-Jeg er virkelig lei for det. -Ok, unnskyldningen er godtatt.
Bra!
Du er toppen. Du var toppen da du sang tidligere.
Takk.
Lille pepperkakemannen.
-Jeg har alt spist en. -Onkel Seb!
Så gode!
En liten misteltein.
Jeg må jobbe.
Jeg skremte ham vekk.
Den tar jeg. Jennifer har laget spesielle pepperkakemenn.
Nei? Nei, nei, nei!
Ja, ja, ja. Du burde nok ha gjemt dem bedre.
-Helvete! Unnskyld. -Det er ok. Hvor mange laget du?
-Fem. -Fem. To igjen, tre vi må finne.
Jeg tror at vi fant den tredje.
Onkel Tommy. Jeg skylder deg en unnskyldning.
Nei, det er ikke første gangen noen har utnyttet meg. Ikke siste heller.
Dere gjorde noe dere trodde på. Dere elsket bestemoren deres.
Hvordan kan jeg være sint da? Jeg mente det jeg sa om sangen.
-Vi må finne pepperkakemannen. -Jeg leter her inne, du der ute?
Ok.
Ta deg sammen! Du er sterkere enn de små mennene.
-Spiste du også en kake? -Nei.
Liker du ikke kaker? - Trist at du ikke fikk noen.
Men se på disse buksene. De er som dykkerbukser.
Jøss! Mario du er flott.
Spøker du? Du spøker.
Tommy, hva er det som skjer?
-Hvorfor er jeg så sulten? -Skatt, du er ute.
-Jeg ba deg gi meg en kake. -Jeg kan bake kaker til deg.
-Noen tuklet med mammas cannoli. -Jeg elsker cannoli.
Fins det cannoli? Jeg vil ha en.
Jeg har tenkt å ta en cannoli. Fins det cannoli?
Hei! Er alt i orden?
-Veggen beveger seg. -Hvem er du?
Nicolette. Kan du ikke se det, fetter Tommy?
Hvor fikk du tak i den?
-Ikke send meg tilbake. -Ikke tale om.
Jeg har den.
Skummelt, hva?
Jeg vet at du byttet sang, Jennifer. Tommy har aldri kunnet lyve.
Jeg gjorde bare det bestemor hadde villet.
Du er akkurat som moren din.
-Ut herfra. -Nei! Hvorfor?
Fordi mamma fikk meg uten en ektemann?
Jeg er her fordi mamma elsket meg. Det er ikke min feil at jeg ble født.
Jeg fortjener å ha et forhold med familien min!
-Du lot bare mamma dra. -Det var hennes valg.
Hun trengte deg. Hun ville bare høre at du elsket henne.
-Og du bare lot henne gå. -Jeg vil ikke diskutere dette.
Hvorfor lot du henne gå?
Bestefar! Fortell hvorfor du ikke var der for henne, for oss.
Beklager. Jeg vil ikke gjøre dette!
Jen? Jen!
Folk gjør feil. Iblant må man bare akseptere det og se framover.
-Vi fortjener alle en andre sjanse. -Jeg vet ikke om jeg syns det.
-Jeg syns du skal gå tilbake inn. -Absolutt ikke.
Jeg liker å være her. Det føles som å være en del av familien igjen.
Bestemor lærte mamma å være modig.
Det var derfor mamma dro, og det er derfor jeg har tenkt å dra.
Hvis du ikke slutter å leve i fortiden, vet jeg ikke hvordan jeg skal hjelpe deg.
Hvor er du?
Jeg er på kjøkkenet. Jeg gikk aldri.
-Hun fikk ikke rollen. -Å, gud!
-Hvor mye har hun drukket? -Nok.
-Tror du at Jen er ok? -Hun kommer over det.
-Kanskje vi skal lete etter henne. -Natalyn er søsteren hennes.
-Kanskje du skal ta det litt roligere. -Nå høres du ut som Pete.
Vil du at jeg glemmer drømmene mine så jeg kan betale noen regninger?
Ok, jeg forstår at du er skuffet etter auditionen...
Se, den lille engelen har steget ned fra himmelen for å gi livsråd.
Du har også hemmeligheter. Ikke sant, Steph?
Når skulle du fortelle mamma og pappa at du er gravid? Eller meg?
"Himmel, hvordan fikk hun vite det?"
Og du har tenkt å adoptere bort det? Når skulle du fortelle oss det?
Nå holder det, Millie! - Stephanie!
Steph!
Takk for at dere kom. Vi tenkte nå å omgås med den nærmeste familien.
Nicolette, takk så mye for at du kom.
-Mario, takk. -Mario!
Takk så mye for at du kom. - Bella.
-Jeg beklager virkelig. -Ciao.
Takk så mye for at du kom.
Vet dere hva? Dette, det som skjedde her er det som drepte mamma.
-Sebi! -Unnskyld!
Hvordan kunne du gjøre det mot søsteren din?
Du kan også ta det rolig.
-Sa hun hvor hun hadde tenkt å dra? -Nei, det gjorde hun ikke.
Unnskyld, jeg vet ikke hva som skjedde.
Det er bra du er lei deg, men det er ikke meg du skylder en unnskyldning.
Jeg vet det.
Vi vet at du er sterk. Vi trenger ikke uroe oss for deg.
Du klarer motganger i livet. Men Stephanie trenger vår veiledning.
Og din også. Du er søsteren hennes, for Guds skyld!
Du er tøffere. Men det du gjorde, hvordan du gjorde det var feil.
-Ja, sir. -Men det var vel bra at du sa noe.
Nå holder det. Se på meg.
-Tørk tårene nå. -Unnskyld, mamma.
-Nei, ikke be om unnskyldning mer. -Ok.
Jeg kan nok tilby hjelp. Jeg kan ringe stasjonen.
-Ja, det er bra. Eller? -Du kan vel bare være med kona di?
-Vi holder deg informert. -Ok.
Kan du hente litt kaffe til meg, skatt?
-Vi drar og leter etter henne. -Jeg kommer.
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg, mamma.
Jen vil ikke engang prate med meg om det.
Og vet du hva? Jeg forstår henne.
Hva slags søster er jeg?
Vi vil alle tro at vi skal være modige og sterke i vanskelige situasjoner.
Men sannheten er at livet ikke er lett.
Å finne sin egen vei i denne kompliserte verdenen
og samtidig være sann mot seg selv og sine nærmeste...
Det er det vi skal gjøre i vår alder.
Det ligger i vår natur å tabbe oss ut og si dumme ting.
-Bare se på meg. -Du tabbet deg ikke ut.
Kanskje ikke, men jeg gjør definitivt ting uten å tenke meg om.
-Som begravelsen. -Det var faktisk ganske søtt av deg.
-Får jeg innrømme noe? -Ja da.
Det showet jeg sa at jeg hadde, er 100 % løgn.
-Hvorfor løy du? -For å imponere deg.
-Så dumt! -Akkurat! Det er menneskelig.
Men det der...
Ikke hat deg selv for det. Jeg gjør hundre feil hver dag.
De er i og for seg ikke like store som dine.
Det spiller ingen rolle hva feilen er, det viktige er hva man gjør etterpå.
Jeg har sett deg og søsteren din.
Søsken gjør så mye mot hverandre.
Det gjør at resten av livet føles enkelt.
Jeg har sett hva dere to har.
Jeg ønsker at jeg hadde en liten flik av det.
-Det hadde du nok ventet på. -Siden første gangen vi møttes.
Hei.
-Jeg orker ikke dette nå. -Fem minutter. Jeg vil ikke krangle.
-Nei, det går ikke. -Bestefar, jeg kom for si unnskyld.
Unnskyld for alt.
Ikke vær sint på Natalyn, Stephanie eller Millie. Sangen var min ide.
Jeg har lært mye om meg selv i dag.
Dette kommer kanskje som et sjokk. Men tross forholdet ditt til mamma
var ekteskapet ditt med bestemor hvordan jeg så på alle forhold.
Kjærligheten dere delte var noe jeg alltid ønsket meg.
Jeg hindret ikke mammaen din fordi jeg var redd.
Etter alle år med kamp trodde jeg at jeg gjorde det rette.
Jeg var endelig villig til å slippe taket.
Cellegiften hindret bestemor,
men da hun mistet moren din ble det dødsstøtet.
Hun sluttet å kjempe.
Du vet at jeg pleier å si at du er så lik moren din.
Du er lik bestemoren din.
Hvis du er villig å tilgi meg for i dag, så vil jeg at vi begynner på nytt.
Det er ikke noe å tilgi. Jeg er så stolt av deg.
Alle dere jenter.
Du gjorde det rette.
Jeg lurer på om bestemor ser oss nå.
Absolutt. Du kan banne på at hun er her nå.
Unnskyld. Jeg mente ikke det jeg sa.
Det holder!
Du vet at jeg ville gjøre hva som helst for oss.
Jeg orker ikke mer. Jeg har bare støttet deg.
-I kveld var bare... -Ikke bare i kveld. Hver dag...
Måten du ser på meg, og ikke ser på meg.
Pete, jeg er mislykket.
Jeg skuffer meg selv og alle jeg elsker.
Jeg skylder på deg når alt går galt, og det er ikke rettferdig.
Sannheten er at du fortjener noen bedre.
Det er liksom lettere å skyve deg fra meg, enn komme nærmere deg.
Unnskyld. Jeg er lei for det, og ikke bare for i kveld.
Jeg elsker deg, og ikke noe annet betyr noe.
Jeg er ikke den eneste som trenger å høre det.
Det burde ikke være så vanskelig å finne Stephanie.
Du er gift med en purk.
Hallo, hvor er dere? Hei!
Skatt?
Jeg vet at dette er min feil og jeg prøver å ordne opp.
-Bestefar, dette er kjæresten min Casper. -Hyggelig å treffe deg, herr Russo.
Ja, i like måte.
-Gi meg mobilen. -Hvor skal vi lete etter Stephanie?
-Godt spørsmål. Biblioteket? -Det er stengt.
-Trehytten? -Nei, hun kjørte av sted i bil.
-Hun svarer ikke. -Kirken.
-Pizzarestauranten. -Hvorfor skulle hun være der?
-Hvorfor ikke? -Helvete, onkel Tommy har rett.
-Da drar vi. -Nei, nei.
La meg dra. Dette er min feil.
-Skvær opp med henne. Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg også.
-Natalyn og jeg blir med deg. -Jeg kjører.
-Jeg blir. -Vi andre blir.
-Kom og sett deg, pappa. -Hvem søren er den fyren?
-Er det bra? -Ja, det er bra.
-Jeg må snakke med deg. -Jennifer og jeg hadde en god samtale.
Så fint, for jeg trenger å prate med deg om ditt andre barnebarn.
Din sjåfør Millie kommer straks.
Unnskyld. Jeg elsker deg.
Unnskyld. Jeg elsker deg også.
Jeg er glad jeg kunne kjøre.
Stephanie! Vær så snill, Stephanie.
Jeg forrådte deg. Unnskyld.
-Jeg ble såret da du ikke fortalte. -Hvordan visste du engang om det?
Jeg så mailen.
Jeg forstår om du hater meg akkurat nå. Jeg skjønner det.
Jeg hater meg selv akkurat nå.
Hvis du ikke vil prate med meg, så tok jeg med meg forsterkninger.
Jeg skal ikke si hva du skal gjøre.
Du er den eneste som kan ta det valget.
Men du må vite at hva du enn beslutter, så er jeg alltid søsteren din.
Og du vil aldri være alene.
Jeg er midt i juss-studiene.
-Jeg har en karriere som venter. -Hei!
Hva er du redd for?
-Jeg skuffer alle. -Nei.
Jeg vil ikke miste familien min på samme måte som tante Carmelita.
-Familien din elsker deg. -Jeg klarer det ikke.
-Kan dere vær så snille og gå? -Du vet at vi ikke gjør det.
Unnskyld om du følte at du ikke kunne fortelle oss det.
-Jeg var bare så redd. -Jeg vet det, jeg vet det.
Vi er her for deg, uansett hva du bestemmer deg for.
-Vi ble bare redde. -Vi er ikke redde, bare bestefar.
La meg tørke tårene dine. Nei, jeg har snytt meg i det.
Det gjør ingenting, vi tilhører alle familien.
Det var faktisk ganske ekkelt.
-Hold det for deg selv. -Vil du ha lommetørkleet mitt?
-Nei, ingen vil ha det lommetørkleet! -Jeg er straks tilbake.
Vakre jente.
-Er dette deres fortjeneste? -Alle sammen.
Jeg elsker familien min.
Jeg også. Gruppeklem?
Hva heter du? Casper. Gjør som spøkelset og gjør deg usynlig.
Jeg stoler ikke på deg. Det er noe med deg.
-Ok, jul. Jul, jul, jul. -Jul.
Lille venn! - Pappa, jeg elsker deg.
Onkel Seb!
Ektemann.
-Hvor er Casper? -Her.
Nå tar vi en gruppeklem, ok? Kom, Sebastian.
Jeg elsker dere alle sammen.
Bestemor ville ha vært så lykkelig. Jeg elsker familien min.
ETT ÅR SENERE JULAFTEN
Jeg tenker på bestemor og mamma.
Særlig denne julen.
Natalyn er lykkelig.
Hun lærte å dyrke det som gjør henne unik.
Natalyn var ikke den eneste som så hva som var rett foran henne.
Millie lærte at livet er en reise, og iblant må man kjempe
før det store gjennombruddet kommer.
Stephanie er en fantastisk mamma, og en suveren advokat.
Hun har familien som hjelper henne. Hun trengte bare å tro på seg selv.
Og hvem vet, kanskje til og med jeg klarte å finne noe bra.
Nå tar vi fotoet. Kom an, pappa.
Bestefar og jeg fant vår vei.
Tross at bestemor ikke er her,
klarte hun å gi oss den beste julen noensinne.
Min bestemors visdom.
Takk til min agent Kevin som viste tålmodighet mens jeg fant stemmen min.
Se det gode, vær lyset, og hold fast ved din tro.
Hør til din indre styrke, og ikke la fortiden definere deg.
God jul!
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com