Фу!
-Гей, чотириока! -Невдаха!
Дозвольте представитися.
Геть зі сцени!
Це я, Джордан Сандерс.
Ну, насправді, зараз я така.
ІННОВАЦІЇ ДЖОРДАН САНДЕРС
ІМПЕРАТРИЦЯ ТЕХНОЛОГІЙ АТЛАНТИ
Знаю. Розумію. Великі зміни, так?
ГРА ЗА ЇЇ ПРАВИЛАМИ ДЖОРДАН САНДЕРС
Але такою я була в 1993 році, у той день, коли вирішила показати
всім у середній школі «Віндзор» те, що я вмію робити найкраще.
Закони науки. Вони й справді діють.
«ВІНДЗОР» РУЛИТЬ!
Я їм довіряю. Покладаюся на них.
Кого це цікавить?
Ось вона. Ви її знаєте.
Особа, яка просто не хоче дати тобі жити своїм кращим життям.
Приготуйтеся до дійства, що кидає виклик смерті!
Я на всі сто довіряю збереженню механічної енергії.
Настільки, що готова ризикнути життям, щоб це довести.
-Фу! -Фу!
Ця куля не зможе ще раз досягти цієї самої точки.
Ну ж бо!
Так ось, це мала бути моя мить перемоги.
І впродовж семи переможних секунд я перебувала на вершині світу.
А далі ось так все й скінчилось.
Дещо змінилося.
А я не підозрювала, що це змінилась я.
Джордан, у тебе були великі плани вийти на сцену
й показати цим дітям, яка ти чудова,
щоб вони не обходилися жорстоко з тобою в школі.
Бути мною - відстій.
Хочу бути кимось іншим.
Знаю, тобі зараз важко. Але це лише тому, що ти ще мала.
Коли виростеш, усе буде інакше.
-Правда? -Авжеж.
-Бо ти розумниця. -Так!
Я розумниця, правда?
А знаєш, ким стають розумні люди в дорослому житті?
Вони стають босами.
-Правда? -Правда.
І ніхто, абсолютно ніхто, не зачіпатиме боса.
Тоді не дочекаюсь, коли виросту
і стану босом, щоб ніхто мене не зачіпав.
Молодець, моя дівчинко.
Тому що я зачіпатиму їх першою.
СЬОГОДЕННЯ
Джордан, пора прокидатися й жити своєю мрією.
Джордан.
Кажу тобі: «Прокидайся, дівчино».
Час рубати бабло!
ДомДівчино, дзвони Ейпріл.
Вдихни й заспокойся, дівчино.
Факт: Ейпріл Вільямс - твоя помічниця.
«Допомога» входить до назви посади.
Телефоную Ейпріл.
ДИПЛОМ БАКАЛАВРА З ВІДЗНАКОЮ
НА РОБОТІ НЕ ТРЕБА БУТИ СОБОЮ БАЖАЄШ ВЛІПИТИ СВОЄМУ БОСУ?
Отже, ви хочете вліпити своєму босу.
Тут ви не самотні.
У всіх нас є фактори, які спричиняють стрес.
Люди-вампіри, кровопивці,
просто лихі.
Телефонує Джордан Сандерс.
-Алло. -Ти вже прокинулася?
-Прокинулася. Я просто медитувала. -Прокидайся!
Не спи, коли я телефоную!
Я ж не знаю, коли ви телефонуватимете, то коли мені спати?
Коли я не телефоную.
Ейпріл, послухай.
Мені сумно зранку.
Чому?
Тисячу разів просила, щоб ти змусила мою хатню робітницю Елейн…
Лінду! Її звуть Лінда.
…класти мої капці за 53 сантиметри від ліжка,
щоб мої ноги попадали в них, коли я встаю з нього.
Це що, нерозумно?
Так, стерво!
-Я надто багато прошу? -Ні, це цілком розумно.
Отож-бо, я зовсім небагато прошу. Я до тебе й так добре ставлюсь, Ейпріл.
Чому ти не на роботі? Мені не потрібна помічниця, яка сидить удома.
-Уже виїжджаю. -Ворушися!
Увага, сюди.
СВІТ ПОНЧИКІВ ІЗ ДІРКАМИ
-Привіт, Тоні. -Привіт, Ейпріл.
Є з малиновим варенням?
І зроби доріжку з посипки, я її винюхаю.
Здається, шефиня сьогодні на стежці війни.
Так щодня.
-Увага. -Стіві сьогодні не в школі?
Так, я дозволив їй прогуляти. Ті задираки не дають їй проходу.
Як я її розумію.
-Привіт, Ейпріл. -Привіт.
-Показати чарівний фокус? -Так!
Із цього пенні я зроблю четвертак.
Якби так із моєю зарплатою!
Боже.
-Ось! -Ох! Як чарівно!
Дякую.
Так ніби вона відчуває, коли я щаслива.
Так, Джордан.
Ти дзвонила в «Амекс» і запланувала дзвінок? Мені потрібно…
Кінець розмови.
Так.
«Доброго ранку, Треворе».
-Доброго ранку, Джордан. -Чому ти ще тут?
Я проспав. Пробач.
Ти завжди виправдовуєшся.
Чому ти завжди замикаєшся? Я коли-небудь завдавав тобі болю?
Ні. Тому що в мене завжди замкнено.
Навіщо повертатися до цієї розмови?
Мені слід було зрозуміти, хто ти. У твоїх контактах я «Хлопець для с…».
Так, я це бачив.
«С» означає…
«Сандре», що французькою «Тревор». Я не маю пояснювати.
Чому ти взагалі поліз у мої контакти?
-Тобі час іти. -Що? «Сандре»?
-Ні-ні. Я не… -О, Боже. Ти зараз серйозно?
Що? Ти сильна, так?
Годі. Я лише хочу, щоб ти мені відкрилася.
-Я мушу керувати компанією. -Можеш керувати мною.
Знаєш, як у нас. Ну, ти розумієш. Ти знаєш.
Я намагаюся затягнути тебе в ліжко, ліжко
Я намагаюся затягнути тебе в ліжко
Так! У ліжко, ліжко
-Займемося цим. Ну ж бо! -Ні!
-Ой!
Стривай. Поверни ключ.
-Що? Я не чую. -Це було на одну ніч!
-Що ти сказала? Що? -Хлопець для с…
Обов'язково було демонструвати секс перед моєю дитиною?
Ой, він із тебе щойно виліз.
Авжеж, він знає, як там знизу все влаштовано.
Їй 4 роки.
О, він змінює стать.
Що ж, успіхів тобі, чоловічку. Ти мені подобаєшся.
А твоя мама - інша історія.
Захочеш випити - заходь до мене, чоловічку.
ДомДівчино, увімкни «Затягни мене до ліжка».
Ти видалила всі пісні про кохання зі свого списку відтворення.
Правильно. Не розкисати.
Я намагалася тобі сказати.
ДомДівчина увімкнула твою улюблену пісню.
Чудово.
Пробач.
Назад! Мені як завжди.
Дякую. Не боса слід ненавидіти.
Ненавидьте своє нікчемне життя. Дешевого вам дня.
-Доброго ранку, мем. -Бувало і краще.
Геть звідси. Це вам не на районі.
-Вінсе, читай по губах. -Добре.
Побачиш пацана з дредами чи інших покидьків коло моєї крихітки,
краще бий їх, інакше я битиму тебе.
Так, мем.
А потім я звільню тебе з роботи.
Так, мем. Не хотілося б, щоб цей день настав.
-Привіт, Джордан. -Доставили мої нові подушки для сидінь?
Ще ні.
Тобі явно байдуже, що мій зад болить.
Звичайно, мені не байдужий ваш зад.
Ти часом не жуєш там пончик? До побачення.
О Боже! Ти в порядку?
Пробач.
-Ейпріл, пробач мені. -Ні, це я винна.
Твій пончик цілий?
Він це переживе.
Добре.
-Ти мене обсипала цукром. -Тобі личить.
-Здається, ти щось сказала. -Ні.
Стривай, ти сьогодні представиш свою ідею Джордан?
-Так, сьогодні саме час! -Так?
-Чула, що завтра теж непоганий день. -Ні, стривай.
Ейпріл, ти вже кілька місяців відкладаєш це на завтра.
«ВідкрийОчі» - чудова ідея. Ти повинна її подати.
У тебе вийде!
Добре.
У тебе вийде!
-Стій. Там сходинка. -Я бачу. Усе добре.
Ти можеш отримати ще й це.
-Пробач, ти щось сказала? -Ні-ні.
Джордан, так, ви зможете отримати продукт, програми…
Їй не буде до чого придертися.
Містере Коннор. Чим я можу допомогти?
Я чекаю на Джордан.
Не бажаєте зачекати в нашому чудовому залі очікування?
Ні. Вона не проти того, що я тут тусуюсь.
Круто.
Авжеж, їй дуже сподобається, що ви поклали ноги на її стіл.
Зараз її покличу.
Вона тут! Усім - ховатися!
-Прошу вибачення. Доброго ранку. -Так, просиш.
Отже, Коннор…
Дякую!
А що ви тут всі зібралися, як на тюремному дворі?
-Пробачте, мем. -Я вам плачу не за це!
Показати вам магічний фокус?
Магії не існує.
А як же магія чорної дівчинки?
Ти, чорна дівчинко, вогненебезпечна.
А тепер зникни.
Що?
З днем народження!
Подзвони в мерію та прибери мою компанію з маршруту цієї машини з пончиками.
Звичайно.
Хто це зробив?
Я ж казала - жодних вуглеводів поруч зі мною!
Ваш найбільший клієнт сидить у вашому кабінеті.
Коннор?
Як він туди потрапив, Ейпріл?
Ти ж знаєш, що не повинна безпосередньо з ним говорити.
Я з ним не говорила. Він уже був там, коли я підійшла, щоб сказати…
-А ось і вона. -Коннор неймовірний.
Який приємний сюрприз.
Прошу, залишайте ноги на моєму столі.
Це не страшно.
Вони повинні бути на столі.
Що я можу для вас зробити?
Я змінюю постачальника.
Що?
Ні. Конноре, ви не можете так учинити. Ви мій найбільший клієнт.
Саме тому я хотів попередити вас особисто.
Зачекайте. У чому причина?
Нам просто потрібен свіжий голос, який створюватиме нові ідеї.
Послухайте, мій новий продукт ще проходить бета-тестування,
але обіцяю - ДомДівчина стане хітом.
Це не просто віртуальний помічник.
Це віртуальний помічник і подруга в одному флаконі.
Це не для нас.
Добре.
Розповім вам історію.
Тільки не це знову.
Коли я був маленьким, у мене було тяжке життя.
Так ось, я зайнявся технологіями й одного дня прийшов до тата,
щоб позичити в нього $10 мільйонів на відкриття власної компанії.
А він каже: «Що? На відкриття компанії ніхто не дасть 10 мільйонів.
Я дам тобі 5 мільйонів».
-І мені це завдало болю. -Невже?
Я розраховував на 10. Я спланував бюджет на 10 мільйонів.
Тоді я пішов до бабці з дідом.
І кажу: «Можете вкласти ще пару мільйонів доларів у мою компанію?»
Мій дід відповідає: «Я не знаю, що це».
-Ні. -Це було складно, але він дав мені гроші.
Зрештою, я продав компанію за $400 мільйонів.
Таким складним був мій шлях.
Ось так я піднявся.
Я вас розумію.
Ви могли б дати мені шанс так само, як ваші бабця з дідом дали його вам.
Ви просто… Просто повірте в мене.
І…
-Послухай, Джо-Джо. -І…
Я зустрічаюся з новими постачальниками,
щоб обговорити ідеї нових ігрових додатків у п'ятницю.
-Мені шкода. -Стривайте… Конноре.
Прошу вас, дайте мені шанс, перш ніж приймати швидкі рішення.
Гаразд, добре. Дві доби.
-Згода? -Так.
Я згодна. Дякую.
Обіцяю, що свіжі голоси у нас для вас знайдуться.
І ще, ви в курсі, що у вас на спині три серветки?
Не знав, чи це так має бути, чи ви до чогось притулилися.
Ні, це така мода.
У вас є один шанс, Джо-Джо. Не змарнуйте його.
Отже, народе. Тихо.
Очевидно, що зараз обідній час, оскільки Скот їсть на засіданні.
Добре.
Тримай.
Відкуси.
У нас мало часу, Скоте. Їж.
Смачно.
Хтось іще хоче їсти?
-Ні. Я щойно з'їв салат. -Я на голодній дієті.
Гаразд.
Коннору потрібен новий ігровий додаток, найкраща з усіх наших робіт,
і ми її зробимо для нього.
Це має бути щось масштабне. Вона має здіймати галас.
Коли ви кажете «галас», це буквально?
Додаток має галасувати, чи лише…
Добре. Зрозумів. Я знаю цей вираз обличчя.
У нас є дві доби, щоб врятувати наші дупи.
-Отож, уперед. Вразьте мене. -Уперед.
Програма типу «Тіндера». Але замість того, щоб підбирати пари,
вона підбиратиме людей, які дають поради щодо побачень.
І аналізуватиме, чому побачення пройшли погано.
Тобто щось на зразок «Тіндера», але жалюгідне.
Типу того, що відчували твої батьки, коли ти народився.
-Далі! -Добре.
Програма з кросвордами для шанувальників новин.
Тобто кросворд, який тебе злить?
Саме це я зараз відчуваю,
коли ви подаєте ці дурнуваті ідеї!
Думаю, в мене є цікава ідея.
Що? Справді, Ейпріл?
У мене й голос не такий.
Що відбувається?
Нічого.
-Що? -Я нічого не казала.
Хтось щось сказав.
Усім мовчати.
У нас тут засідання щодо важливого питання.
Пробачте.
То у вас нічого нема?
Нічого.
Вона нічого не казала. Він думав, що щось почув.
Ви нічого не сказали.
Коннор піде, якщо ми нічого не придумаємо.
Щоб було зрозуміліше: якщо Коннор піде, вас усіх буде звільнено.
Бувай, медстрахування, яке вам дуже потрібне.
Бувай, тенісний стіл. Бувай, ергономічне крісло.
У тебе губи трусяться, припини.
-І не реви. -Не плач.
Річ не в тобі, Меліссо.
Більше ідей немає?
Добре. Доведеться робити все самій. Як завжди.
Геть! Не можу на вас більше дивитися.
У мене є ідея для нового додатка.
Ти запитуєш чи повідомляєш?
Повідомляю. Я кажу вам, що маю ідею для нового додатка.
-Під назвою «ВідкрийОчі» і я… -Ні.
Я не приймаю ідей від помічників.
Просто…
Я тут уже три роки, а ви обіцяли можливості для росту.
-То я тобі винна підвищення? -Ні. Я не про це.
Знаю, що зараз недоречний час,
але я думаю, що можу допомогти цій компанії,
якби ви дали мені шанс так само, як колись його дали вам.
Дозволь пояснити тобі дещо, Ейпріл. Ніхто мені нічого не давав.
Я побачила можливість, ухопилася за неї й побігла.
І знаєш, що? Я досі бігаю, кожен божий день.
Знаєш, скільки разів я подавала свою першу ідею, перш ніж її продати? 17.
І, чорт забирай, я ніколи не мирилася з відмовами.
То це означає, що ви вислухаєте мою ідею?
Ні.
Знаєш, що це? Я звикла брати. А ти ні.
Тож займайся роботою помічниці й спробуй спершу робити її добре.
Ви не можете так розмовляти з Ейпріл.
Хто пустив сюди вогненебезпеку?
Вона лише доставляє пончики. Ходімо, Стіві.
Ви завжди були такою?
-Я завжди була якою? -Злою.
Ні. Я була точнісінько, як ти, коли була маленькою. І знаєш, що?
-Люди вважали мене порожнім місцем. -А що було потім?
Я виросла й розбагатіла. І ніхто тепер мені не наказує, комашко.
Ну…
Ти не готова грати в дорослі ігри.
Іди й займайся своїми дрібницями.
Якби ви були мого віку, я б поставила вас на місце.
І всі, кого ви топчете, теж поставили б вас на місце, комашко.
А мені хочеться, щоб твій мультиковий песик тебе покусав.
Я хочу, щоб ви були маленькою.
Що це було?
-Що було? -Що було?
Геть звідси. Заберіть цю малу школярку Гоґвортса!
Усе гаразд? У вас кепський вигляд.
Це в тебе кепський вигляд.
Ось що буває з людьми, які не їдять вуглеводів. Їм ввижається сатана.
Ворушіться! До роботи!
До роботи!
Ранкове натхнення.
Краще бути багатою з розбитим серцем,
ніж злиденкою з розбитим серцем.
Прокидаймося й робімо гроші.
Мені треба кави.
Казала не лізти під ноги.
Клянуся богом, коли знову побачу тебе, натовчу тобі дупу.
Я тобі покажу.
-Мені як завжди. -Що як завжди?
Граєшся в ігри, так?
Ось. Це освіжить твою пам'ять?
Потрійний еспресо з пінкою!
Знаєш, стільки кофеїну зашкодить твоєму росту.
По-перше, стули пельку.
По-друге, хіба по моєму тілу скажеш, що в мене проблеми з ростом?
-Як сказати. Скільки тобі років? -Тридцять вісім.
Ну, тоді так, проблеми.
Що за…
О Боже.
Мені треба до лікарні.
Охорона! Дитина-безхатько хоче викрасти авто!
Хто загубив сумку?
Ні! Назад! Ніхто не торкнеться цієї сумки.
Відійди від машини.
-Це я, Джордан. Це моя машина. -Я не хочу втратити роботу через це!
Привіт, дівчинко. Де твої батьки?
-Моя мама - Джордан Сандерс. -У Джордан немає дітей.
Ну, вона мене приховує. Не кажи нікому, що бачила мене.
Бідна дитина. Та жінка ще жахливіша, ніж я думала.
Вона не жахлива. У неї дуже напружений стиль життя
і через це, очевидно, нервовий зрив.
Алло, служба захисту дітей?
Припини.
Припини так казати.
Звідки ти знаєш, що я збираюся…
Сказати?
Де мої натуральні груди у формі сльозинок?
Я за них 15 штук заплатила.
Навіщо? Чому ти змінилася?
Цього не може бути.
Добре.
1993 РІК, СЕРЕДНЯ ШКОЛА «ВІНДЗОР»
Ні, тільки не вона.
Джордан, це я.
Я отримала всі 15 ваших повідомлень.
Яка чарівна дівчинка! Ти родичка Джордан?
То ти теж її бачиш?
Кого бачиш?
Маленьку дівчинку.
А де Джордан?
Джордан!
Справді хочеш знати?
Так.
Вона всередині мене.
Ти її з'їла? Ось що сталося?
Ти запекла її у своїй іграшковій печі?
Джордан, агов, я прийшла.
Де ви? Я принесла ваші речі з хімчистки.
Ви не платили мені за послуги няньки.
Зараз їй подзвоню.
Вона б ніколи не віддала свій телефон дитині.
Правильно кажеш.
Не знаю, що ти зробила, і як ти це зробила,
але ти щось зробила з Джордан. Ти схиблена лялька Чакі.
Викликаю поліцію.
Учора на твоїй блузці була пляма від полуничного пончика.
Що за чорт?
Якось увечері ми обговорювали додаток для знайомств,
і ти розповіла мені найтупішу історію про те, як ти втратила невинність
на задньому сидінні фургону твоєї мами.
А своєму хлопцеві з коледжу сказала, що він у тебе був першим.
Брехлива шльондра.
Господи, чорний Ісусе, що це…
Це зовсім нелогічно.
-Ти лягла спати дорослою, а прокинулась… -Малою.
Це для білих. У чорних немає на це часу.
-Знаю! -Що сталося?
-Навіть думати не можу, що могло… -Ні, я про те…
Як ти з цього перетворилась на це?
Я ніколи не бачила, щоб так розквітали.
Ейпріл, можеш допомогти мені розібратися з цим?
Ні, ти права. Пробач. Дозволь мені зосередитися. Подумати.
-Є. -Що?
Гуччі Мейн. Він розквітнув ще краще, ніж ти.
Він щасливий.
Він щасливий. У нього гарна усмішка, але не знаю, чи штучні в нього зуби.
-Люди кажуть, що наші усмішки схожі. -Ейпріл! Допоможеш мені?
-Мені це не подобається. -Що?
Мені подобається, коли в дітей старомодні манери, тож…
Я не дитина.
Добре.
Будь ласка, допоможи мені.
Допоможи мені, міс Ейпріл, мем.
-Ти жартуєш? -Ні.
Будь ласка, допоможи мені… Міс Ейпріл, мем.
Гаразд, дитино.
Спробуй синдром Бенджаміна Баттона.
Ні. Це коли народжуєшся старим,
а потім старієш навпаки, поки не стаєш дитиною.
Винна. Мабуть, переплутала чарівні закляття тіла.
Зачекай.
-Що? -Я зрозуміла.
Та дівчинка. Вогненебезпека з пончиками.
Вона махнула паличкою й побажала, щоб я стала малою.
Бажання не здійснюються.
Якби здійснювалися, я б зараз пестила дитину Майкла Бі Джордана.
Гаразд. Отже, їдь до офісу, зупинися коло фургона й викради її.
І привези до мене, добре?
У мене є клейка стрічка. Моритимемо її голодом, поки не поверне все назад.
Або просто попросимо її махнути своєю паличкою й загадати інше бажання.
Так буде менш злочинно.
Просто…
-Що ти робиш? -Що?
Мені потрібен бокал рожевого. Ще надто рано для текіли.
Ти замала, щоб пити.
Розслабся. Лише пару ковтків, щоб зняти стрес.
Хвороба Гарі Коулмена в жінок.
Він помер?
Допитлива сусідка.
Клянуся, сьогодні я тебе провчу.
-Що? -Служба захисту дітей.
Твої батьки або опікуни вдома?
Ейпріл. Пробачте.
Що в тебе там? Вишукане рожеве?
Так, хто тут головний?
-Я. -Я.
У мене записано, що власниця цієї квартири - Джордан Сандерс.
Правильно. Квартиру повністю викуплено.
-Добре. -Ти казала, що тебе звуть Джордан Сандерс.
Казала.
А інший Джордан - власник… Це мій брат.
Так, мій тато. А я Джордан молодша.
Так, тому що жінки теж можуть бути молодшими.
А де зараз твій батько?
Мій батько. Гарне запитання.
Тітко… Де тато?
Ти сама чудово знаєш, де він.
-Він… За кордоном. -На МКС.
-У закордонному підрозділі. -Закордонні космічні сили.
Ясно. А мама твоя де?
Вона наркоманка.
Так, Джордан - дитя креку.
Як сумно. Через це вона постійно така збуджена.
Так.
Хвилинку, я це запишу. Тітка й дитя креку.
Ні, це тимчасово. Вона скоро поїде до свого татка.
-Дуже скоро. -Куди поїде?
Додому… На Гаваї до мого брата.
Це президент Барак Обама.
Ні, це мій брат. Вони думають, що ми всі на одне лице.
Та сама собака й усе інше.
Добре. Будь ласка, скажи мені, чому ти сьогодні не в школі?
У школі? Отакої. Уже давно, як я закінчила школу.
Ні, вона не це мала на увазі. Ти ж не це мала на увазі, правда?
Ні, я не це мала на увазі. Жартую.
Гаразд, адже всі батьки чи опікуни дитини,
поки дитина у віці обов'язкового відвідування школи, повинні відправити її
до державної, приватної або домашньої школи.
Батькам або опікунам, які порушують цю вимогу закону,
загрожує штраф, ув'язнення, виконання громадських робіт
або всі ці покарання разом узяті на розсуд суду.
Що ви сказали?
Я сказала, що дитину слід відправити до школи, інакше хтось сяде в тюрму.
Ось що я сказала.
Під «кимось» слід розуміти…
Вас. Це будете ви.
Тож шкільний округ, до якого буде приписана Джордан, - це…
Середня школа «Віндзор».
-«Віндзор»? -Еге ж.
-От чорт. Ні. -Так.
Чорт, так. Ми любимо цю школу.
Запишіть її туди вже сьогодні, а я перевірю, чи ви це зробили.
Ні. Послухайте, панночко.
Я ділова жінка й мені потрібно керувати компанією.
Вона продає печиво скаутів. І надто серйозно до цього ставиться.
У мене нема часу на службу захисту дітей, а тим більше на школу.
Поясню докладніше: я відправлю тебе до притулку,
а твою тупу тітку - в тюрму, якщо ти не підеш до школи. Ясно?
-Так, ясно. Немає проблем. -Чудово.
Якщо ви не проти, я зніму вас обох на відео.
Це для соцмереж?
І цю квартиру, тому що мені подобаються докази.
-Я не можу піти до школи. -Я не збираюся до тюрми.
Не віриться, що мушу тобі це казати, але ти повинна грати мою роль на роботі.
Мене не слухатимуть, я ж одна з них.
Змусь їх слухатися.
Я буду на телефоні в твоєму вусі,
тож не кажи нічого, чого я не дозволяю казати.
Не роби того, чого я не дозволяю робити.
-То ти надалі головна? -Як завжди.
Змусь усіх видавати свіжі ідеї, інакше нашій компанії кінець.
Мені від цього дуже незручно.
А знаєш, що ще незручно? Безробіття.
Гаразд.
Я тебе прикрию на роботі,
якщо обіцяєш мені підвищення до творчого директора.
Що ти щойно сказала?
Я сказала, що ти повинна підвищити мене до творчого директора.
Дивіться, у когось прорізався голос.
Я повинна брати те, що хочу. Хіба ти не це сказала?
Можливо.
Тож домовилися?
-Домовилися. -Так!
Оскільки я повинна бути тобою, мені потрібно одягатися відповідно
й позичити твій одяг.
Ти не влізеш у мій одяг. Це присідання. Це пілатес.
Як на мене, твоєму тілу підійде «Gap», «H&M» для дітей.
Ти дієш мені на нерви.
-Гаразд. -Добре!
Це смішно.
Прояснімо ситуацію: ти пішла в «Таргет» і купила мені це?
«Таржей». Я купила лише комбінезон. Блузка моя.
У мене чудовий вигляд.
Ти схожа на Кукі з «Імперії».
-Ейпріл. Ти знаєш цю дівчинку? -Привіт, Вінсе.
Ти в курсі, що Джордан завжди вимагає, щоб я все робила?
-Так. -Ось, це її племінниця.
-Я наглядаю за нею, поки вона у від'їзді. -Тоді все зрозуміло.
Так, учора в нас із нею трапився невеликий конфуз.
Ви викликали таксі?
-Ні. Я взяла свої ключі. -Ні. Джордан залишила їх мені.
-Так. Ми так домовилися. -Не думаю, що тітка так сказала.
Не лізь у справи дорослих. Віддай мені ключі, з якими я дозволила тобі погратися.
Вона така цікава. Поїхали.
Як мені зачинити двері?
А як завести двигун?
Увімкни електричний режим. Так легше…
-Стоп! -Добре, я розібралася.
Обережно! Гальмуй!
Що ти робиш?
СЕРЕДНЯ ШКОЛА «ВІНДЗОР»
-У мене все під контролем. -Зовсім ні.
Зовсім ні. Так, розібралася.
Я не можу туди піти.
Ти чула, що сказала агент Бі: не запишемо тебе сьогодні - я йду в тюрму.
Але це місце.
Спогади.
Мені було так важко.
Ніколи не почувалася такою малою.
Знаю, тобі важко. І мені шкода…
Але я не сяду через тебе в тюрму. Ти йдеш до школи.
Якщо думаєш, що я слухатиму ту, яка не вміє стежити за собою,
то, крихітко, ти сильно помиляєшся.
Так, досить.
Послухай. Я доросла. А ти дитина.
-Тож коли я щось кажу, ти слухаєш. -Та облиш.
Якщо не припиниш соромити мене перед білими…
-Ти сама себе соромиш. -Знаєш що?
Ти мені набридла. Ще щось скажеш - і клянуся…
Добре. Ти надто гладка для цієї спідниці.
Знаєш що? Коли так, діятимемо по-старому.
-Що? -О!
Поїхали.
Прошу підкріплення. У нас ситуація «чорний бумер».
Чорна матінка лупить малу.
Як тобі таке?
-Випробуй мене. -Не виходить.
Як тобі таке?
Ти спробувала, тому що я дивилася на тебе, як на маленьку дівчинку,
а ти доросла, я дам прочухана по-дорослому.
Гаразд. Я відмінно б'ю коліном.
А як тобі це, Ейпріл? Мені її продати?
-Поверни негайно. -А коли ні?
Я казала не випробовувати моє терпіння!
Так!
Починайте лупцювати своїх дітей!
Вона нагадує мені маму.
Не віриться, що я повернулася до цього пекла.
Це, мабуть, директор Ган. Мовчи й не смикайся. Я розберуся.
-Доброго дня. Рада знайомству. -Доброго дня. Вітаємо тебе, Джордан.
Вона хвилюється.
Покажу тобі школу.
Зберися.
Ось твій учитель, містер Маршал.
КОМАНДНА РОБОТА БАНДА ВОВКІВ «ВІНДЗОРА»!
-Так. -Чорт.
Як мені залишитися після уроків?
Так, я тут не пропаду.
Вітаю.
Ми такі раді, що ходитимемо до цієї школи.
Це Джордан. Вона хвилюється з приводу ваших занять.
Так, послухай. Не треба хвилюватися, добре?
Не хвилюйся. Я буду поруч увесь час.
-Обіцяєте? -Обіцяю.
-Гаразд. -У вас чудова донька.
-Це не моя донька. Це племінниця. -А!
-Я Ейпріл. -Ейпріл. Я Гарі.
Я одиначка, але не шукаю нікого. Я не у відчаї.
Просто відкрита для нових знайомств.
Зрозумів. Я на такому ж етапі - недавно розлучився.
-Ви розлучилися? Це чудово. -Я у повному відчаї.
-Так. -Так.
Ось так. Уроки закінчуються…
Так, нам час іти.
-Бувай, Гарі. -Так.
Я можу бути твоєю.
Гаразд.
У нас нова учениця.
Пані та панове, знайомтеся - це Джордан.
І ми її тепло привітаємо, як це прийнято у «Віндзорі».
Почнімо. Ось так… Що ви робите?
Це не віндзорське привітання. Я вас такого не вчив.
-Я у всьому звинувачую батьків. -Далі я сама.
Усім привіт. Я Джордан Сандерс.
Хочу дещо прояснити, перш ніж ми розпочнемо.
По-перше, перед вами новий лідер класу.
Я можу легко встановити свою перевагу, або можемо піти складнішим шляхом.
Класні штани.
-На випадок паводка. -Годі тобі.
-Так, твій одяг - відстій. -Чарлі, стули пельку!
Дякую, Гарі.
Для тебе містер Маршал. Я вчитель.
А я учениця.
Так, на чому я зупинилася? Пропустимо цю тему із зачіпаннями новенької.
Це нудно. Передбачувано.
Я помщуся так, як вам і не снилося.
Якщо ти не хотіла, щоб тебе зачіпали, слід було подбати про зачіску.
Ще одне зауваження - і я скасую День Духів.
Ви ж не хочете скасовувати День Духів, містере Маршале!
-День Духів - це я. -О Боже.
До речі, не забудьте придбати квитки на найкрутішу шкільну подію.
Тема цього року - фестиваль «Вінчелла».
Найталановитіші учні «Віндзора»,
а також ті, запису яких ми не змогли завадити
через правило рівності,
покажуть, чому «Віндзор» - найкраща школа. Так.
Так. Дякую. Заспокойтеся.
Відкрийте книжки. Будемо навчатися.
Вдавайте, що читаєте.
Ну, сама знаєш. Знайомство з новими людьми.
Так буде не завжди.
Я зразу зрозумів, коли ти прийшла, що ти особлива панночка.
Знаєте що? Здається, ви мене розумієте.
Правда? Мені теж здається, що я тебе розумію.
Тож ви відчуваєте те саме, що і я?
Бажаєш здатися?
Я щодня думаю про те, що треба здатися.
Але не можу, бо маю зобов'язання.
Що ти відчуваєш?
Ні, я цього не відчуваю взагалі.
Я доросла людина, а тобі краще сісти.
Гаразд, містере Недоторканий.
Я зрозуміла.
Сідай.
Уже час. Час сідати.
Не треба, знаєш… Просто дивися в інший бік.
Дивися в бік… Дивися нагору. Тільки не дивися на мене.
-Навчіть мене чогось. -Не треба…
Так що ми, діти, сьогодні любимо?
Я в пошуках нової ідеї, знаєте.
Яка ти нахаба. Лізти поза чергою і не давати на чай - грубо.
Справді? Ви даєте це дітям?
-Це їжа? -Еге ж.
Доставка їжі.
У тебе вийде, Джордан. Ти доросла. Ти успішна.
Ці діти не завдадуть тобі болю.
Іди далі.
О Боже. Вона йде сюди.
-Справді? Ти зі мною так, сестро? -Еге ж.
Гаразд. Добре.
Ходи до нас! Ходи сюди!
ДРУЖНЯ ЗОНА БЕЗПЕЧНЕ МІСЦЕ, ЩОБ ПООБІДАТИ
Сюди!
Ніколи не думала, що подякую комусь
за найгірший столик у ресторані. Але дякую.
Нема за що.
Навіщо вам потрібне «безпечне місце» для обіду?
Припини. Я починаю розуміти.
Три роки тому я дав надто багато правильних відповідей.
Дружня зона.
У мене не було нового одягу на початку нового навчального року.
І все.
Я навіть не знаю, чому я-я-я тут…
Хто зробив це зі мною? Краще покажись.
Не хвилюйся.
Ніхто не застрягає в дружній зоні назавжди.
Ти милий, якщо так думаєш. Дихай глибше.
Ні. Він має рацію. Щойно всі побачать на фестивалі, наскільки ми талановиті,
ми нарешті вийдемо з дружньої зони й опинимося в центрі уваги.
Дружитимемо з усіма.
У коридорі з усіма вітатимемося.
Що про себе надумала ця Жасмин?
-Жа-жа-жасмин, вона… -Заспівай, Айзеку.
Вона така бездоганна
-Він не заїкається, коли співає. -Зрозуміло.
-Ці відповіді мають бути правильними. -Ага.
Що це за школа така?
Що це?
«Коли тобі не по кишені ані зачіска, ані нове взуття».
Замовлення для Сандерс.
Це я.
Так.
Дякую.
Замовлення їжі до школи заборонено. Ясно? Пробач.
Знаєте що? Я більше за вами не ганятимуся.
Хто знайшов добру жінку, знайшов благо.
Це Біблія, Гарі.
Яка дивна дівчинка.
Ейпріл, приїжджай і забери мене. Ці діти - демони.
Джордан, у мене перше в житті засідання, і я нервую.
Не думаю, що впораюся.
Заспокойся. Постав мене у вухо. Типу, по Bluetooth.
-Привіт, Ейпріл. -Привіт.
Я чув…
Так. Я чув, що Джордан захворіла.
Так. Її точно не буде день-два.
-Ти готова керувати без неї? -Еге ж.
Гаразд. Побачимося на засіданні.
Упевнений, що ти засяєш.
Ти вже сяєш.
Гаразд.
Нам не слід хвилюватися про залізо в летючих тарілках.
Добре. Приверни їхню увагу.
-Окуляри. -Гарна ідея.
Думаю, нам треба зробити…
Друзі, мені треба привернути вашу увагу.
Ми можемо заспокоїтися й зосередитися?
Дякую.
-А де Джордан? -Вона нездужає.
Тому я її заміняю.
Через це ти одягла її одяг?
Це не її… Це? Цей одяг не її. Це мій.
-Ти не носиш леопардовий принт. -Я завжди ношу леопардовий принт.
Джордан ніколи не хворіє. Схоже, вона на смертному одрі.
І це - мрія програміста.
Це Престон?
Якби не його талант, я б звільнила його зад.
-І зад в нього теж нічого. -Це так.
Ейпріл має рацію. Нам треба зосередитися.
-Дякую, Престоне. -Ні. Компанія йде на дно.
Потрібно, щоб Мелісса заткнулася.
-Мені потрібна нова робота. -Та ні.
-Я переглядаю Фейсбук Джордан. -Ні.
Усе виходить з-під контролю. Покажи, що буваєш навіженою.
-Гей! Я можу бути навіженою, тож тихо. -Зроби вже, бо втратиш контроль назавжди.
-Зроби що? -Роби негайно!
Я сказала слухати сюди!
Хочете побачити навіжену? Зараз покажу.
Ви що, цеглу туди кладете?
Ви викидаєте багато сміття. Із компанією все гаразд.
У всіх нас є робота. Придумаємо щось нове. Бо ми «Інновації JS».
Я тут головна.
О Боже. Це так тяжко.
Не знаю, що це було, і…
Що це на тобі?
Ти схожа на фанатку латини.
Це найгірший день в історії.
Мені потрібен міцний напій і одяг мого розміру.
-Кутовий столик для двох. -Сюди, будь ласка.
-Принести вам напої для початку? -Мені бокал рожевого.
Віскі з льодом.
Два кубики льоду. Я серйозно. Якщо буде три - поверну замовлення.
Яка ти чарівна!
Ви за неї відповідаєте?
Давай серйозно. За все відповідає ця чорна карта.
Що це?
Дитяче меню.
-А хочеш, засуну цю дитячу ногу тобі в… -Їй безалкогольний коктейль.
«Портерхаус» із кров'ю.
-За мить. -Дякую.
Є новини про фургон із пончиками?
Мерія не дає контактних даних щодо фургонів,
а оскільки хтось прибрав наш офіс з їхнього маршруту…
Чорт.
Але ці фургони щороку проходять техогляд,
і не на абиякій станції ремонту.
Тож я звузила пошук до дванадцяти станцій,
які оглядають фургони з їжею.
Я наказала стажеру обдзвонити їх. Скоро в нас буде зачіпка.
Дякую.
Так.
Дякую.
Це райська насолода. Сама знаєш.
У твоїй школі не все так погано,
адже ми можемо перемити білі кістки містера Маршала.
Я думала повернутися до свинини.
Хро-хро. Він той ще кабанчик.
Я б його навчила кількох трюків.
Чого ти його навчиш у такому худому тілі?
Ну, хоча б знизу в мене не так сухо, як у пересохлому струмку.
Прошу, припини.
Висохла ріка там, де колись текла вода.
Нічого там не висохло.
Гаразд. Що там у тебе з Престоном? Дивишся на нього очима цуценяти?
Ми просто друзі.
Так, тому що ти боїшся пофліртувати з ним.
От у чому твоя проблема з роботою й чоловіками. Не можеш довести до кінця.
А сама що? Наймаєш працівників, не довіряючи їм.
Знайомишся, але не заводиш друзів.
Ходиш на побачення, а серце не віддаєш.
Сердечні справи переоцінюють. Я бос. Мені не можна розбити серце.
Чоловіки хочуть, щоб я була героїнею пісні Мері Джей Блайдж.
Без них було б сумно.
-Але я надто сильна для цієї маячні. -Гаразд.
Можете залишити пляшку, тому що вона дала свою картку.
У неї багаті батьки.
Що ти робиш?
Нічого.
Чому ти обнюхуєш мій бокал?
Моя рука не на твоєму бокалі.
Я чітко бачу, як твої дитячі пальчики хапають мій бокал.
-Думаю, що в тебе глюки. -Джордан, жодного алкоголю. Я серйозно.
Он тітоньки захвилювалися. Припини.
Розслабся. Я не питиму.
Вона не п'є. Це в нас така гра.
Я п'ю. Ти п'єш. Раз, два, три. Пий.
У мене багато часу
Відколи ти пішов, коханий
У мене немає планів
Ні-ні
Але в мене є плани, тому що я бос. Ясно?
І звук дощу
На моєму вікні
Припини.
Джордан, злазь.
Повільно
Повільно зводить мене з розуму
Пробачте.
Коханий, я іду на дно
Навіщо ти мене так соромиш?
Я іду на дно
Спускайся. Злізай.
Тому що поруч тебе немає
Деяким дітям мало простого покарання.
По-перше, я чудова мати. Я заохочую до такої поведінки.
Насправді…
Мені не спиться
Коханий, прошу, повір
Пробачте.
Відколи ти пішов
Усе пішло не так
-Усе! Усе! -Так, тітонько!
Навіщо ти розпрощався зі мною?
Поглянь, що ти зробив зі мною
Хто це?
Не можу зупинити сліз
Ти її не знаєш?
Що ллються з моїх очей
Коханий, я іду на дно
Я іду на дно
Тому що тебе немає поруч
Весь мій світ перевернувся
Я не знаю, що робити
Якщо я тебе втрачу
Я піду на дно
Я сказала, що піду на дно
Мені так шкода
Шкода
-Так, я йду. -Ейпріл.
Ти не можеш піти.
Якщо Вінс побачить, що ти йдеш, він подзвонить агенту Бі.
Просиш, щоб я залишилася на ніч?
Не знаю, скільки ще зможу витримати життя 13-річної дівчинки.
Прошу.
Міс Ейпріл, мем.
Дякую.
Побачимося на перехресті, зла відьмо.
І як я тобі?
Ніч переживеш, так.
-Подобається цей фільм? -Так, дуже.
Працювати!
Так! Так тримати.
Усі обідні перерви скасовуються!
Ти серйозно?
Тепер страждайте!
Справді? Івіллін - бос.
Я багато навчилася в неї, як керувати компанією.
У нас півроку не було обідньої перерви!
Це багато чого пояснює.
Але я не завжди була настільки жорстокою з людьми.
Уперше, коли я була в цьому віці, я перестала бути відкритою та доброю.
Щоразу, коли я намагалася вписатися, діти знущалися з мене.
Сміялися, травили мене.
Тоді я розчарувалася в людях.
Любити їх було надто боляче.
І коли я виросла…
Я першою нападала на людей, не чекаючи, коли вони нападуть на мене.
Розумію.
Дівчинкою бути тяжко. Ти маєш один шанс, якщо пощастить.
А якщо не поцілиш в яблучко, люди тебе затопчуть.
Ти закінчила з косами?
-Закінчила. -Круто.
Вмикаю освітлення ліжка.
Не дякуйте, пані.
Що відбувається?
-Він тут. -Хто?
О Боже. Ти його замовила?
Це доставка для багатих?
Він танцює «дельфіна». Дала б йому себе ляснути.
О Боже.
Кинь квітку в повітря
Так.
Хочу бути посередині. Так!
О ні. Тобі не можна на це дивитися. Це тільки для дорослих.
Мала, не дивися!
-О Боже. -О Боже.
-Заспокойся. Усе добре. Розслабся. -Ні, усе нормально.
Ні, нічого не нормально. Що ти за людина така?
Вона ж дитина. Ти дитина.
Гаразд.
Що ти тут робиш?
Це ти що тут робиш? Це мій дім.
Ти хто?
Я Ейпріл. «Ей» означає «Ей, я готова до побачення».
Тож рада знайомству.
Намагаюся зрозуміти, чому ти в квартирі Джордан дивишся якийсь…
О Боже. Я знаю, хто ти.
Знаєш?
Авжеж. Послухай, усе буде добре.
Не хвилюйся. Ми розберемося з цим разом.
Потрібно буде трохи звикнути,
і, якщо чесно, я завжди хотів мати своїх дітей,
але думаю, якщо Бог посилає тобі дитину, яку можеш любити,
то неважливо, звідки вона з'явилася.
Стривай, ти про що, чорт забирай?
Ось чому Джордан так від мене замкнулася.
Соромилася визнати, що вона мати-одиначка.
-О Боже. Ні. Іди геть. -Тобі краще піти.
-Ти така чудова, наче лялька. -У нас могло б щось вийти, але йди.
Поглянь, яка краса.
Ні, чекай.
Боже, ти така сильна.
-Ключі. -Ти говориш так само, як твоя мама.
Ззовні крута, але це лише захист для того, що зсередини.
-Не треба. -Просто віддай ключі.
Я поруч. Розумієш?
І не кажи нічого мамі, гаразд?
Дай мені шанс пояснити, гаразд?
Я повернуся. Добре? Татусь удома!
Мама вдома теж.
Мій профіль є на «Тіндері» і «Християнських знайомствах».
І що тепер?
Не хочеться цього казати, але мені потрібно на роботу, а тобі…
-Ні, прошу, не кажи цього, Ейпріл. -…до школи.
Не можна гратися з агентом Бі.
Ти не розумієш, як було в школі. Або як там зараз є.
Ця Жасмин так ображає дівчат.
Вона зла й жорстока задирака. Їй плювати на почуття інших.
-Не уявляю, як це. -Ти ж не про мене говориш, правда?
Мабуть, ти стала маленькою з певної причини.
Можливо, у цьому віці ти повинна зробити щось інакше.
Ботокс?
Просто кажу, що тобі випав шанс, за який будь-хто убив би.
Ти знову стала дитиною.
Знаючи те, що ти знаєш зараз, що б ти зробила по-іншому?
Я б показала тим дітям клас.
Так.
«ВІНДЗОР» СЛАВИТЬСЯ ПЕРЕМОЖЦЯМИ
Привіт.
Соломинки? Це я.
О Боже. Вона в яскраво-рожевому.
Знаю.
О Боже. Це що…
Пошито на замовлення? Саме так.
-Джордан! -Так.
-У тебе такий… -Знаю.
Жасмин проявила повагу до тебе. Це досягнення.
-Час. -Час для чого?
Час змінити все. Прослуховування для «Вінчелли» вже починаються.
Ні, жодних шоу талантів. Жодних прослуховувань.
У нас вийде. Айзек гарно співає.
Ля…
А ми вміємо танцювати.
Ми ніяк не прогадаємо.
Так! Зробимо це!
Це буде чудово.
«ВІНЧЕЛЛА» ПРОСЛУХОВУВАННЯ ТАЛАНТІВ
Це було чудово. Побачимось на «Вінчеллі».
Але не з тобою, Бекко. Ти відстій.
Облиште.
Наступний!
Ти точно не вийдеш з нами, Джордан?
Нам потрібен ще один танцівник. Ти могла б видати фрістайл.
Нізащо. Я більше ніколи не вийду на цю сцену й не впаду ще раз.
Я опинилася в купі картонних коробок під час останньої своєї спроби.
Наступний!
Вітаю.
Який у тебе талант?
Я співаю.
І…
І ми завершили. Наступний!
Так, він іноді нервує. Але повірте, він чудово співає.
А потім ми танцюємо крутий танець і підспівуємо йому.
Так. Ми просто перейдемо до танцю. Музику.
Тоді без музики.
П'ять, шість, сім…
Вісім і…
Мені шкода.
Так, досить. Ви йдете далі. Побачимося на «Вінчеллі».
Чудово. Дякую.
Ви будете вражені.
Ми вже вражені.
Так.
-Бачиш? -Що бачиш? Це була катастрофа.
Було не так чудово, як ми цього хотіли.
Але нічого страшного. У нас усе вийде на фестивалі. Правда?
З глузду з'їхали? Вона вас пропустила лише для того, щоб посміятися з вас.
Не знаю. Здавалося, що вона була щирою.
До того ж ніхто не глузуватиме, коли побачать наш номер.
Забудьте про те, щоб бути собою. Це соціальне самогубство.
Знаєте що? Навчу вас бути не собою,
а тими, над ким не посміють насміхатися,
тому що ви житимете життям, про яке вони лише можуть мріяти.
Але тут цього не буде.
Я в житті не прогуляв ані секунди в школі.
І куди це тебе привело?
Уперед.
Ого.
Ти тут живеш?
Так круто.
Ось що відчуваєш, коли маєш гроші.
Зосередьтеся. Ви повинні показати Жасмин і всій школі,
що вони втрачають, коли не дружать із вами.
Своїм виглядом ми маємо показати, що нам неймовірно весело.
А не легше просто веселитися?
Ніхто не має часу на реальне життя. Ми говоримо про Інтернет.
Так. ДомДівчино, щось жваве.
ДомДівчина вас не знає.
Голос не розпізнано.
Я казала поставити щось жваве.
Гаразд. Вмикаю щось жваве.
Ніхто вам не позаздрить, якщо ви будете, як ви.
Тож ми повинні все змінити. За мною.
#ІДЕАЛЬНИЙМАКІЯЖ
Ні, ні, ні.
#СУПЕРСТИЛЬ
#ЗАЛІК
#ОКУЛЯРИ#БЕЗ ОКУЛЯРІВ #ПЕРЕГЛЯДИ
Це було круто.
-Ми такі круті. -Поглянь!
-Погляньте, скільки лайків. -Ого.
Навіть Жасмин поставила сердечка нашій сторі.
Я все ще думаю, що виступити на «Вінчеллі» було б круто.
Один хибний крок - і ви втратите всіх своїх підписників.
Забудьте про «Вінчеллу».
Вона права. Не можна все це запороти.
Я змінила ваше життя на краще. Мою роботу завершено.
Таксі чекає на вас.
-Дякуємо. -Бувай.
Що ти тут робиш?
Сам не знаю. Зайшов у магазин, а там усе рожеве.
Не встиг озирнутися, як простягнув кредитку.
Ти, мабуть, не граєшся іграшками?
Мені слід було здогадатися. Я нервую, розумієш?
Я просто хочу справити гарне враження на вас із мамою.
Де Джордан?
У відрядженні. Послати їй повідомлення?
Ні. Тобто так.
Я так багато хочу сказати.
Але з твоєю мамою важко розмовляти віч-на-віч.
Заходь уже.
-Привіт, що відбувається? -Привіт.
Ні.
-Які чудові. -Дякую.
Ти готова?
Ні. Не можу. Я не проведу ще одне засідання.
Нічого страшного. Усе гаразд.
Ейпріл, у тебе стільки класних ідей.
Поглянь на це. Ти могла б об'єднати команду.
-У мене не вийде так, як у Джордан. -Так, і слава Богу.
Вона не дозволяє нам озвучувати свої ідеї. І тобі теж.
-Твоя правда. -То що робитимеш?
Думаю, що проведу засідання у своєму стилі.
-Пробач, не почув. -Проведу засідання у своєму стилі.
Не почув.
Я піду туди й проведу засідання, як Ейпріл.
-Тобто як я. -Ти запалиш?
-Так! Запалю. -У тебе чудово вийде!
Ейпріл, коли я вперше почув,
що ти вестимеш засідання, я прийшов лише заради бубликів.
Але я вперше відчув, що мою ідею вислухали.
І не кажи. Я сьогодні навіть заспокійливе не приймала.
Погляньте, які ми молодці. Чудово, правда?
Ми на такому позитиві, як група анонімних алкоголіків.
-Правда. -Дуже вам дякую.
Я рада, що вам весело.
Але говоритиму відверто. Ідеї ще не дотягують.
Слід придумати щось краще.
Послухаємо! Готуйтеся рубати бабло.
Це…
Містере Коннор. Як давно ви тут?
Не знаю. Не вчився визначати час.
У мене для цього є люди.
Так, але презентація лише завтра.
А де Джордан?
Джордан…
Вона вдома. Зайнята дечим…
З інтимною зоною.
У неї там… Горить!
У неї там болячка? У мене було таке кілька разів.
Ви сказали, кілька разів?
Так що там у вас? Кажіть. Очікування мене вбиває.
ЕЙПРІЛ ТУТ КОННОР! ЩО ЙОМУ СКАЗАТИ?
Які в тебе плани на мою маму?
Жодних планів. Мені подобається проводити з нею час.
Так не може бути. Повинен бути якийсь шкурний інтерес.
Немає такого інтересу.
Я знаю її справжню. Розумієш?
Вона жорстка, бо не хоче, щоб їй завдали болю.
Але якщо між нами…
То твоя мама відчайдушна.
Навіть не знаю, скільки разів ловив, як вона дуріла
і танцювала, коли думала, що її ніхто не бачить.
Еге ж.
Добре. Тоді карти на стіл.
Тобі потрібні її гроші, так?
Що?
Ні. Мені не потрібні її гроші. Я сам добре заробляю.
Ти зголоднілий художник.
Так, я художник. Твоя мама чомусь думає, що я голодний.
У мене щойно завершилася чудова виставка в Гарлемі.
Дивно, що я…
Що моя мама не знала цього про тебе.
Як вона могла знати? Правда? Вона ж ніколи ні про що мене не питає
й точно не розповідає нічого про себе.
Я про тебе не знав, наприклад.
Якщо вона настільки жорстка, тоді чому ти тут?
Твоя мама мені дорога.
Коли зводиш такі стіни, мабуть, почуваєшся самотньо.
Я просто хочу, щоб вона знала: навіть якщо вона думає, що одна,
я по-справжньому підтримаю її, хай там як.
Це дуже люб'язно.
Бачиш, у мене виходить. Так? Я міг би бути чудовим татком.
Знаєш що? У нас вийшла гарна розмова.
-Обіймемося? -Так.
О Боже. Ти така класна. Я знав, що ми подружимось.
Так. Досить. Добре.
Досить. Відпусти мене.
Стій… Зачекай хвилинку.
Чекай… Ні!
Що ти робиш?
-Так. -Ні, не треба. Ти покарана.
Сиди тут. Або краще йди в куток.
Подумай про те, що ти зробила. Залишу тебе наодинці із собою.
Ні, зачекай!
Повернися.
ЕЙПРІЛ ТУТ КОННОР! ЩО ЙОМУ СКАЗАТИ?
Ну ж бо.
-Як її звати? -Це Ейпріл.
Ейпріл!
-Агов! -Візьми навушник.
-Я скажу тобі, що говорити. -Час - це гроші.
Починай. Що там у тебе?
-Ейпріл, не смій кидати трубку! -Мені час іти.
Пробачте. Не могла відключитися. Було погано чути, а потім…
Ейпріл!
Ідея, яку ми хочемо представити вам завтра, називається…
Називається «ВідкрийОчі».
Це інтерактивна гра, в якій ви бачите світ очима дитини.
Або, знаєте, у нас є інші ідеї. Ви, вона…
Ні. Я хочу послухати цю.
«ВідкрийОчі».
Круть!
Повернуся через добу на презентацію.
-«ВідкрийОчі». Чудово. -Так. «ВідкрийОчі».
Звучить обнадійливо.
«ВідкрийОчі».
-Скоте. -Так.
-У тебе вийшло. -У нас вийшло.
Що у вас вийшло?
Я не давала добро на «ВідкрийОчі».
Я навіть не давала добро на ідею з твого боку.
Тепер моє майбутнє й моя компанія залежать від ідеї моєї помічниці!
А чого ти від мене очікувала? Ти просила допомогти.
Ти серйозно?
Зрада. Егоїзм.
Ти зробила це заради себе.
Не для мене. Не для компанії!
Отже, я егоїстка?
Це тобі є діло лише до себе.
Ти жорстока з усіма,
ніби ми не прагнемо підняти твою компанію на вершину.
Авжеж. Ти завдаєш удар у спину
і видаєш свої незграбні ідеї моєму топ-клієнту, аби отримати свій шанс!
Звідки тобі знати? Ти ж навіть не чула моєї ідеї!
Справжня дитина!
38 тобі чи 13 - з тобою однаковий безлад.
Тепер я розумію, чому ти так боїшся ризикувати.
Бо ти навіть не розумієш, що, в біса, ти робиш!
Продовжуй боятися й далі.
Знаєш що?
Я відправлю всі ідеї, і свою також, на твою поштову скриньку,
тому що ти явно хочеш зробити це сама. І добре.
Так. Я хочу саме цього.
Знаєш, що хочу я?
Вуглеводів! Ось що хочу я.
Я звільняюся!
-Тоді йди! -Іду вже!
Я більше не виконую твоїх наказів!
-Бувай, дівчинко! -Бувай, дівчинко!
Що ти сказала? Бувай, дівчинко!
Бувай, дівчинко!
Бувай-бувай! Як у «NSYNC».
І забери із собою свої бісові бублики!
Це був бублик з усіма начинками? А ти нікчема!
-І поверни мій одяг! -Запізно. Я його розтягнула.
-Він мені все ще потрібен! -Мені шкода!
Так може поводитися лише одна особа.
-І не кажи. -Джордан Сандерс.
-Гей. -Що?
Хто ти така?
Пробачте?
-Чия ти дитина? -Чия ти дитина?
Чия дитина тут розгулює в маленькому рожевому костюмі?
Стулити пельку! Назад до роботи!
Знаєте що? Її слід відлупцювати. Де моя сумка?
-Піду за ременем… -Неси ремінь.
Лупцюйте чужих дітей.
Це погано, якщо я сподіваюсь, що Джордан ніколи не повернеться?
Ні. Боже…
Що зі мною відбувається?
Боже, просто дай мені знак.
#СТРАХПРОЯВИТИСЕБЕ #ВІНЧЕЛЛА
#БЕЗПЕКАПОЗАСЦЕНОЮ
Гей, дівчинко. Припини.
Привіт, Вінсе.
Дякую за твою сумлінність, але все добре.
Я тебе не звільню.
Так, але міс Сандерс звільнить.
Я повинна дещо виправити, але не зроблю цього без своєї дорогоцінної крихітки.
-Ні за що. Ну ж бо, поверни ключі. -Добре. Пробач.
Дякую.
Агов, дівчинко. Скільки тобі років?
-Навіть не знаю, чоловіче. -Я теж не знаю.
Привіт. Я знайшов адресу, яку ти шукала.
-Яку адресу? -Дівчинки з пончиками.
Після сьогоднішнього дня її буде складно знайти. Їхній маршрут не відстежити.
Дякую.
ЕЙПРІЛ ПОМІЧНИЦЯ ВХІДНИЙ ВИКЛИК
Алло.
Я все ще зла на тебе, але я знайшла Стіві й фургон.
Не знаю, скільки ще він там буде.
Я поспішаю на «Вінчеллу». Мушу допомогти тим дітям.
Послухай, я облажалася: сказала, щоб не танцювали свій тупий танець.
Але я помилилася.
Можливо, це твій останній шанс повернути все, як було,
інакше й далі житимеш у тілі підлітка.
-Роби те, що повинна. -Маєш рацію.
До кого навідався дух «Вінчелли»?
Друзі.
Ви повинні сьогодні виступити.
Ти ж казала, що це соціальне самогубство.
Скажу чесно. Ви можете потрапити до лікарні після виходу на цю сцену.
Але це не повинно вас зупинити.
Що? Ні. Це точно повинно нас зупинити.
Можливо, ви дуже малі, щоб зрозуміти,
але я відмовилася від самої себе,
тому що мені казали, що я незначна або не вписуюсь.
Ти ж лише на півроку старша за нас, Джордан.
Усі думають, що треба вирости, щоб зрозуміти, хто ти. Вони помиляються.
У дитинстві ми знаємо, хто ми.
Просто світ вибиває це з нас.
Отже,
ви повинні показати танець, над яким стільки працювали.
Ну ж бо. Що скажете?
Ні. Нам і тут добре.
-Ми просто розслабляємося. -Так. Ми пас.
Це світ Жасмин.
До кого навідався дух «Вінчелли»?
Я покажу вам, що тут нема чого боятися.
Що ти робиш?
-Злізай зі сцени! -Що вона там робить?
-Тікай, Сандерс! -Геть зі сцени.
Відстій!
Ні, друзі. Дамо їй шанс. Побачимо, що вона вміє.
Увімкніть їй музику!
Так, подивимося.
Покажи нам!
О Боже.
Це зовсім не круто!
Злізай зі сцени!
Нудно!
Ну, покажи «людину-бігуна»!
Добре.
Так!
У тебе вийде, Сандерс!
У тебе вийде!
О ні! Джордан!
Джордан, ти ціла?
Джордан!
Ти ціла?
Пробачте мені.
Усе гаразд. Ти була чудова.
Це було найкраще, що коли-небудь робили заради нас.
І найнебезпечніше.
Фу!
-Іди геть! -Фу!
Що він робить?
Що ти робиш?
І я кажу тобі
Що не піду
Я найкращий зі всіх чоловіків Яких ти знаєш
Я ні за що не піду
Ні, нізащо
Ні
І ти
Покохаєш мене
Вмикай.
Чудово.
Уперед.
Думала, що ти не прийдеш.
Я не збиралася. Але одна добра подруга,
яку я повинна перестати зачіпати, допомогла мені дещо зрозуміти.
Навіть якщо мені доведеться назавжди залишитися дитиною.
-Не розумію, про що ти. -А я знаю, про що вона.
-Гаразд, люба. Нам час іти. -Привіт, татку!
-Привіт, мамо! -Ми змогли!
-У вас вийшло! -Ти мене бачила?
-Що ти тут робиш? -Те, що зробила б подруга.
Це ти зла тітонька з офісу?
Ну, так.
Але я подорослішала емоційно в деяких аспектах. Поверни все назад.
-Я? -Так, ось цією штукою.
Спрямуй її на мене. Так.
Стривай.
Якщо я це зроблю, ти знову станеш злою?
Хіба ти не чула? Я сказала, що емоційно виросла.
Боже!
Пробач, що накричала. Це було грубо. Я буду доброю.
Роби це швидше.
Добре.
Хочу, щоб ти стала дорослою.
Дай сюди.
Добре.
Поверни мене назад.
Велика Джордан.
Доросла Джордан.
Ну ж бо.
Ну, мені це справді треба.
-Ні, дівчинко. Це так не робиться. -Звідки ти знаєш?
-Ти навіть не знала, що зробила це. -Віддай мені мою паличку!
-Хочу, щоб ти став зефіркою. -Що?
Хочу, щоб ти став шоколадним кексом.
Боже!
Вона намагалася перетворити цих білих на зефір.
Хочу, щоб ти став пиріжком із картоплею.
Це була трагедія чорної дівчинки.
Отже, я вирішила всім зізнатися в тому,
що відбулося зі мною, оскільки нічого не змінюється.
Упевнена?
Я так довго ховала в собі дитину, намагаючись бути тим, ким я не є.
Але досить.
Це я.
Послухай, я переглянула твою ідею для додатка.
Гарна ідея.
-Правда? -Ні.
Правда в тому, що це… Чудова ідея.
Я просто позаздрила.
Думала, що ти хочеш украсти мою славу чи щось іще.
Але це було негарно з мого боку.
-Так, негарно. -Це було низько.
Дуже низько.
Я…
Прошу вибачення!
Що?
Просто я ніколи раніше не чула цих слів від тебе.
Дякую.
Ти дуже талановита, Ейпріл. Правда.
Ти мала рацію.
Я намагалася вхопитися за шанс із Коннором.
Але я не намагалася вдарити тебе в спину. Просто я…
Хотіла отримати своє.
Ну, молодець. Це означає, що ти готова.
То в мене вийшло?
-Запитуєш чи повідомляєш? -Ні, у мене вийшло.
І знаєш, що я тебе підтримаю? Бо я знаю, як для тебе важливо перемогти.
Я ж перемагала неправильно.
Я зрозуміла, що не дозволяла людям бути собою,
тому що ніколи не приймала себе справжню.
Тепер я знаю, що можу перемагати, залишаючись собою.
-Тож представиш свою ідею завтра. -Без тебе?
Коли перемагаєш ти - перемагає вся моя компанія.
І ще…
Ти дуже хороша подруга.
Моя перша, якщо чесно.
Ось чому в тебе проблеми з дружбою.
Ходи сюди, маленька красунечко.
-Добре. -Пробач. Ти прекрасна.
Ранкове натхнення. Навіть якщо вимикаєш будильник,
ніколи не пізно стати тим, ким завжди хотілося бути.
Прокидайся, Джордан.
Я повернулася!
Люблю тебе! О Боже!
Більше ніколи тебе не залишу!
Ось я! Я повернулась!
Конноре, ще раз дякую.
Ми дуже раді представити свою ідею. Ми наполегливо працювали…
На горизонті Джордан Сандерс!
Конноре!
Ви знаєте, що я б не підвела.
Джордан, ти доросла… Ти повернулась!
-Вона повернулась. -Так.
Я повернулась.
Дуже дякую, Конноре, за те, що прийшли
й дозволили нам представити нашу ідею. Особисто я…
У захопленні від неї, як і від особи, яка її придумала.
Тож дозвольте мені ще раз представити вам свою колегу.
Сьогодні презентацію проведе міс Ейпріл Вільямс.
Вона авторка ідеї «ВідкрийОчі».
Так. Я знаю, що хотів свіжих голосів.
Але все це - ідея твоєї помічниці?
-Так. -Це так.
Це так.
Так. І будьте готові вистрибувати зі штанів хакі від радості.
Але я зараз не в хакі.
Точно? Я думала… Я уявляю вас у хакі.
У тебе вийде.
Пам'ятаєте невинність і оптимізм дитинства?
Ви були сміливими, щоб бути собою й робити все по-своєму.
Ви бачили можливості, дива навколишнього світу.
А потім виросли й побудували стіни.
Вам розповіли правила про ваше місце у світі.
Ви були досить сміливими, щоб бачити в собі магію.
Це «ВідкрийОчі».
Програма, що перетворює звичайне на неймовірне.
Тому що всі ми неймовірні.
-Треба лише відкрити це в собі. -Пас.
Нам непогано працювалося разом, Джордан.
-Ти ще пожалкуєш! -Нам час іти.
Хороша спроба, Ейпріл.
У мене не вийшло.
Я дала маху. Пробач.
Ні, Ейпріл. Ми продамо цю ідею. Не здавайся.
Я не здаюся. Запланую ще 16 презентацій.
Ось так. Молодець, дівчино моя.
Мою сумку.
Ось, твоя сумка там.
Ти принесеш…
-Не принесеш… Ти повинна. -Ні, ти доросла.
Ти доросла. Ти повернулась!
Я повернулась.
ЧЕРЕЗ ТРИ МІСЯЦІ
Доброго ранку.
Одну секунду.
Я сказав «доброго ранку», жінко.
Коли я кажу «доброго ранку», відповідай «доброго ранку».
Доброго ранку.
Нам кінець.
Це все. Я намагалась. Ми всі намагались. «ВідкрийОчі» - це провал.
-Усім надвір! -О Боже!
Негайно!
Краще візьму заспокійливе.
Ближче.
Ближче! Не бійтеся. Підходьте.
JSI…
Ми дійшли до кінця довгого, принизливого,
нищівного для самоповаги шляху, на якому нам постійно казали «ні».
Ні!
Ні…
Але, як сказала одна мудра жінка…
Потрібно лише одне «так».
Тож підніміть свої втомлені долоні
і разом поаплодуємо, щоб привітати Ейпріл.
Вона офіційно продала «ВідкрийОчі»!
Що? О Боже!
Вона це зробила! І це ще не все.
Це офіційно найбільша угода в історії компанії! Тепер ми багаті!
Ми багаті!
-О Боже! -Так!
Для нашої компанії настав новий день.
Не лише для мене.
Для всіх нас!
З думкою про це дозвольте…
Дозвольте представити вам…
«JSI і партнери»!
-Крок уперед, партнер Ейпріл Вільямс. -Дякую!
Мені потрібна лупа, щоб це розгледіти, але добре.
Ні, якщо дивитися правильно… Якщо наблизити…
Якщо притиснутися чолом, то можна все побачити. І «партнери» теж.
Так. Тепер це ми. Це наша команда.
Я так пишаюся тобою, Ейпріл!
Дякую. Я поруч, тож мегафон не потрібен.
Гаразд. А якщо я щось і знаю,
так це те, як у нашій компанії люблять святкувати.
Вуглеводи!
Тобі пончик!
Там пончики!
Ти неймовірна.
Вітаю.
-Так не можна. Тепер я бос. -Що?
Я жартую. Можеш цілувати.
О Боже!
-О ні. -Що ви тут робите?
Я так рада вас бачити.
Я запросила цих чудових дітей, яких ти зовсім не знаєш, на тестування ДомДівчини.
-Це чудово. -Так.
Дякую, що прийшли, друзі.
Готові веселитися?
Так!
ДомДівчино, вмикай щось жваве.
ДомДівчина вмикає жваву музику компанії.
Так!
Ось хто я зараз.
Джордан Сандерс і моя найкраща подруга Ейпріл.
Так, у мене є найкраща подруга.
А це історія про те, як маленька дівчинка всередині мене повернулася,
щоб показати, що не можна дозволяти іншим визначати себе.
Авжеж, завжди знайдуться люди, які просто не хочуть,
щоб ви жили своїм найкращим життям.
Хитрість у тому, щоб не стати одним із них.
Переклад субтитрів: Інеса Федорова