PRIEŠ 700 METŲ APRIKOS IMPERIJA ĮSIVERŽĖ Į EUROPĄ.
APRIKA KOLONIZAVO EUROPOS ŽEMYNĄ IR PASIEKĖ NET ALBIONĄ.
NUO TADA ALBIONĄ VALDO APRIKA.
Nagi! Pavaryk!
Taip. Šaunuolis. Įspūdingas vaizdas.
-Parodyk, kaip reikia. -Nenoriu tavęs užtemdyt.
-Juk viso to neteksi. -Taip.
-Tu tikrai nori ten važiuot? -Tai Mersi Pointas. Tegu važiuoja.
-Ten bus anšlagas. -Tai juk Mersi Pointas.
Manęs gali ir nepriimt.
Džudai!
Tu jo neklausyk. Aš tavim didžiuojuosi.
Į sveikatą, Deni.
Deni, varom iš čia.
Velnias.
-Kur skubat, vaikinai? -Einam mano, pareigūne.
Išėjom paspardyt kamuolio. Kai pamatėm, kas dedasi, grįžom.
O kur kamuolys, genijau?
Matyt, per skubėjimą pamečiau.
Kurgi ne. Lipkit į mikriuką. Nagi.
-Ne. -Džudai.
-Lipkit į mikriuką. -Gerai.
Policininkas turi teisę sulaikyt žmogų,
tik jei turi pagrindo manyt, jog tas žmogus nusižengė Antram skyriui.
-Ką jis kalba? -Nežinau.
Neteisėtas susibūrimas priskiriamas Trečiam skyriui.
-Tu tik pažiūrėk. Turim specialistą. -Bent vienas turėtume tai išmanyt.
-Tu atsikalbinėji? -Jis nenorėjo, pareigūne.
-Rankas ant mikriuko šono! -Man tai įgriso.
-Man tai įgriso iki gyvo kaulo! -Rankas ant mikriuko!
-Dink man iš akių, baltašikni. -Prasideda. "Baltašiknis".
Taip. Lipk į mikriuką!
-Džudai! Liaukis. -Aš nieko nedarau.
-Nesikišk. -Traukis iš kelio, baltašikni!
Deni!
Liepiau atsitraukt!
Reikia greitosios. Kas nors iškvieskit greitąją!
Džudai!
LONDONAS, ALBIONAS
Opozicijos vadovai sukritikavo premjerės O. Folami vidaus politiką
po to, kai Pietų Londono gatvėse per dar vieną smurto naktį
buvo sužeistas "kryžiukų" policininkas.
"Nulių" gaujos vadas atsidūrė ligoninėj. Policijai teko gintis.
Sefe, šiandien mamos gimtadienis.
-Tėti, tuoj mamai teiksim dovanas. -Minutėlę.
Šiandien džiaugsminga diena. Pašokim.
Šiandien tavo gimtadienis. Atšvęskim jį.
-Su gimtadieniu, mama. -Labai ačiū.
Jis man?
-Jis mano šeimos spalvų. -Ir dovana nuo manęs.
Tavo sekretorės išskirtinis skonis.
Atleisk, bet turiu važiuot. Medouvju įvyko incidentas.
Premjerė po 1 val. padarys pareiškimą.
-Vakarėly juk dalyvausi? -Pasistengsiu.
Tėti, paveši mane į mokyklą? Noriu kai ko paklaust.
Oja, išvažiuojam po 2 min.
Su gimtadieniu, mama.
Mus sulaikė, išvadino baltašikniais, o paskui tiesiog užpuolė.
-Jūs jų neprovokavot? -Jų nereikia provokuot.
Važiuosim į policiją.
-Paaiškinsi, kas nutiko. -Jais nepatikės.
Kalumui rytoj pokalbis Mersi Pointe. Manai, tai padės?
-Pala. Vis vien stosi? -Žinoma.
Po to, kas nutiko Deniui? Juokauji?
-Ar žinai, kiek tam ruošiausi? -Užteks!
Mes nieko nesiimsim. Jei kas nors pasikeis, tada...
Kol kas sėdėsim tyliai.
Gerai?
-Iki. -Gerai.
Džudai, nepamiršk, kad šįvakar padėsi rengt vakarėlį.
-Ne. Aš nedirbsiu. -Tu davei žodį.
-Ministro vakarėlį. Nepatarnausiu. -Užteks. Nenoriu nieko girdėt.
-Kalumai. -Kodėl aš?
-Ir aš nenoriu jam patarnaut. -Prašau.
Man šįvakar trūks padėjėjų.
-Gerai. -Ačiū.
Aš dar kartą peržiūrėjau universitetų programas.
Norėčiau stot į politikos mokslus.
Galbūt Okene-Aprikos universitete.
Juk ruošeisi studijuot meno istoriją.
Taip, bet noriu ką nors veikt realiam pasauly.
Noriu veikt ką nors naudinga. Kaip tu.
-Na, jei jau apsisprendei... -Tėti, tu juk nekenti meno istorijos.
Persefone Hadli, aš nė negalvoju tau aiškint, ką turėtum daryt.
"Girdėjai apie Denį? Negaliu patikėt."
"Girdėjau, jis dar ligoninėj. Vadinasi, jį sumušė farai?"
"Mersi Pointas, du šimtai metų meistriškumo."
Džudai, liaukis.
VAGYS, SAUGOKITĖS
"'NULIS' PAKILS IŠ NIEKUR"
POLICIJA IR TOLIAU UŽPULDINĖJA "NULIUS"
Traukitės!
Paleisk mane, "kryžiuk"!
Anot policininkų, "nuliai" jiems grasino.
Jiems kilo įtarimų, kad vienas turi paslėptą ginklą.
Šiemet tai jau dešimtas toks incidentas.
Nenuostabu, kad "nuliai" smurtauja.
Kad ir kokios priežastys, mes turim reaguot.
Siūlau laikinai išplėst žmonių sulaikymo ir apieškojimo galias
Albione ir Londone, taip pat įvest komendanto valandą.
Aprikos prezidentas mums neleis įvest iš esmės karo padėties.
Kai kas siūlytų apskritai neprašyt Aprikos leidimo.
Kai kas teigtų, kad to apskritai neturėjo nutikt.
Atleisk, bet Džasminos vakarėly nedalyvausiu.
Man dabar rūpi kiti įvykiai.
Atleisk, kad vėluoju. Mane užlaikė šeimos aplinkybės.
Šiandien man reikės dviejų žmonių. Jūs abu.
Tu ir tu. Greičiau.
JEI NETURI DARBO, ĮĖJIMAS DRAUDŽIAMAS
-Nepasisekė? -Negalėjai manęs užtart?
Čia taip nedaroma. Atleisk.
Vakarykščiai vaizdo įrašai įkelti į internetą.
Šiandien "Skydo" susitikimas.
-Džekas Dornas... -Tu ten neisi.
Jis nori suderint atsaką po nutikimo su Deniu.
-Neabejoju, bet vis vien neisi. -Kalbu ne tik apie save.
Nesiklausysiu, kaip Dornas plauna smegenis vaikigaliams.
Šiais dalykais seniai nebeužsiimu.
Ligoninėj galėjau atsidurt aš arba Kalumas.
HITKROFTAS
Nepaisant ilgo Aprikos valdymo,
"nulių" ir "kryžiukų" santykiai toliau prastėja.
Segregacijos įstatymas atkūrė taiką,
kai visų naudai atskyrė rases.
-Lekanai. -Ką? Ak, taip.
"Gražu. Ką šįvakar vilkėsi?"
Apibrėžkit pagrindines segregacijos įstatymo priežastis. Persefone.
Kofio paprašiau paaiškint 1950 m. Segregacijos įstatymo kilmę
ir apibūdint kai kuriuos jo elementus.
Aš baigiu 15 valandų pamainą. Atleisk už šiurkštumą.
Tu su savo galvažudžiais vaikiui sukėlei komą.
Jis ne tik neišeis iš ligoninės.
Jį gali tekt iki mirties maitint pro šiaudelį.
-Anksti pradėjot ruoštis. -Juk mano gimtadienis.
Ji graži. Juk taip? Kaip ir oras.
Taip. Galų gale šiek tiek saulės. Gal net šiek tiek įdegsi.
Mege.
-Šįvakar atvažiuos mano draugas. -Aišku.
Jis vardu Čidikė. Kai jis atvažiuos, malonėk jį atvest, kad kiti nematytų.
-O Kamalis? -Jis greičiausiai nė neatvažiuos.
-Džasmina. -Tu juk moki saugot paslaptį?
Juk aš dėl tavęs daug ką darau.
Jie netrukus atvažiuos.
Mūsų drąsūs policininkai saugo "nulius" ir "kryžiukus",
dažnai rizikuodami savo gyvybe.
O mes policininkus ginam nuo piktavališkų kaltinimų.
Policininkai turi teisę gintis smurtinėse situacijose.
Jis kalba niekus.
Sutinku.
Žiūrėk.
-Kas tai nufilmavo? -Koks skirtumas? Įrašas išplito.
Nebesvarbu, ką jis sako. Dabar viskas kitaip.
-Mūsiškiai šįvakar išeis į gatves. -Taip.
-Man reikia į darbą. -Kamalio Hadlio namuose.
Nenoriu ten eit, bet mamai reikia pagalbos.
-Aplankei Denį? -Bandžiau aplankyt.
Bet ligoninėj buvo tas niekšas faras iš vakar.
Tai rūpi ne tik tau.
Smagu, kad užsukai. Eime.
-Vidaus reikalų ministras jau čia? -Dar ne.
Kai jis grįš, tu jam tieksi gėrimus, būsi malonus ir tvardysiesi.
-Aš rimtai. Juk tai mano darbas. -Gerai. Bet šio darbo neturiu mėgt.
Ką gi. Mes pasiruošę pradėt.
Tad pildykit taures, ir viskas praeis sklandžiai.
Merginos, laikykitės toliau nuo žemės ūkio ministro.
Eime, Kalumai. Mums čia.
Šiandien per interviu
vidaus reikalų ministras gynė griežtesnes sankcijas prieš smurtą.
Sefe, po 30 min. būk pasiruošusi.
Mege, tau juk patinka Lekonas?
Lekonas? Jis labai pasitiki savimi.
Ar Rajanas domėjosi tavo karjera?
-Tai ne karjera, Sefe. -Ne tai turėjau omeny.
Jis šia tema nė karto nekalbėjo.
Renkis. Netrukus suvažiuos svečiai.
-Klausyk. Kas ji? -Iš kur man žinot?
Tėti! Nesitikėjom, kad atvažiuosi.
Nekvailiok. Mamos gimtadienio nė už ką nepraleisčiau. Ačiū, Ilza.
-Mege, ji pasiruošusi? -Tuoj patikrinsiu.
Labas vakaras, pone Hadli.
-Pritariu šiai suknelei. -Ačiū.
Džasmina, atvažiavo ponas Hadlis.
-Velnias. -Ką man daryt?
Nežinau. Važiuok namo.
-Norėjau su tavim pasimatyt. -Grįžo mano vyras. Mano vyras.
-Jūs tik pažiūrėkit į šį grožį. -Ačiū.
-Džiaugiuosi, kad tau pavyko grįžt. -Nenorėčiau būt niekur kitur.
Labai džiaugiuosi.
Ar visi turit gėrimą?
O kur muzika?
Noriu išgirst gyvos muzikos ir matyt šokančius žmones!
Ar viskas gerai?
Taip. Atleisk. Aš įsipjoviau.
Leisk apžiūrėt žaizdą.
Ji gili. Palauk.
Ačiū.
-Kalumai. -Sefe.
-Oho. Atrodai nuostabiai. -Kaip ir tu.
-Mačiau tave lauke lipančią laiptais. -Tu užaugai.
Labai užaugai.
-Matėmės, kai mums buvo po 10 m. -Negali būt.
Ir tu užaugai. Į viršų. Dabar esi aukštesnė.
Štai kur slapstaisi.
Tai Kalumas, Megės sūnus. Jis - Lekanas.
-Mudu su Kalumu kartu užaugom. -Tikrai? Kaip?
Mama mane kartais atsiveždavo, kai prižiūrėjo Sefę,
per mokinių atostogas.
Dieve. Mudvi su Minerva tave aprengdavom kaip lėlę.
Visai apie tai pamiršau.
Tau juokinga, o man tie laikai buvo sudėtingi.
Tu visad svajojai būt padavėju?
Ne. Aš tik padedu.
Man paskutinis pokalbis dėl vietos Mersi Pointe.
Lekanas ten mokosi.
Taip. Girdėjau, kad priima ir "nulius". Kažin ar tai pasiteisins.
-Išlaikiau 2 egzaminus... -Mums geriau grįžt.
-Taip. -Eime.
PASKOLA GRYNAISIAIS
Vieną mūsiškių Danielį Hiksoną
sumušė okupantai.
Man jau gana.
Mes, baltieji, turim susivienyt
ir prikelt Išsivadavimo karinę grupuotę su nauju vadovu!
Atėjo laikas imtis veiksmų, mano draugai. Kas su manim?
-Labas. -Sveiki.
-Aš Čidikė. -Džiaugiuosi, kad atvažiavai.
Tiesą sakant, aš jau išeinu.
Džasmina nuliūs tai išgirdusi.
-Pone Dornai, aš Džudas Makgregoras. -Labas.
Tai, ką pasakėt, nuostabu.
-Ačiū. Man tai labai svarbu. -Aš vakar dalyvavau tam incidente.
Kaip ir mano brolis Kalumas. Denis mūsų draugas.
Mus nuolat sulaiko, bet šįkart...
Šįkart...
Vadinasi, tau lemta čia būt.
Eik su manim. Noriu tave su kai kuo supažindint.
Po 10 metų jau turėjau laivyną.
Noriu pasakyt, kad Albionas gali padaryt tą patį.
Mes tikslą galim pasiekt ir be tolimos super valstybės pagalbos.
-Teisingai. -Teisingai.
Ponai, kažin ar žinot,
bet vieną baltųjų gali priimt į Mersi Pointo akademiją.
Nesidairykit. Jis čia.
-Keilemai, turiu tau klausimą. -Aš Kalumas.
Mano vardas Kalumas.
Tarkim, tave priims į Mersi Pointą. Kam tu būsi ištikimas?
Albionui ar Aprikai?
Kaip ir visi kareiviai, pone.
Savo vadui.
O vado ištikimybė yra jo sąžinės reikalas.
Geras atsakymas.
-Su juo būkit atsargus, p.Baakai. -Aš Benis.
Būsiu su juo atsargus.
Mačiau Dorną. Jis pasakė taiklią kalbą. Kiekvienas žodis buvo taiklus.
Paklausyt galima, bet tuo ir apsiribok.
-Nes Dornas ne visai... -Dornas viską supranta.
Pone Hadli.
Kas tai?
Aš jį radau šį rytą.
-Ir ką? -Jis Jaro.
-Jis gali priklausyt bet kam. -Aš tiksliai žinau.
-Nesu tikra. Man tik taip atrodo. -Tau atrodo, kad žinai.
Išmesk jį ir grįžk prie darbo.
Ar norėtumėt išgert, panele Hadli?
-Tai aš jau "panelė Hadli"? -Mums reikėjo kažką pasirašyt.
Mums į svečius reikia kreiptis...
Už tai, kaip tave anksčiau pavadinau, galėjau prarast algą.
-Taip. -Aš nejuokauju.
-Atleisk, aš ne... -Viskas gerai.
Nesirūpink.
Vienas mano geriausių draugų ligoninėj.
-Kas nutiko? -Policija.
-Ką "policija"? -Tiesiog policija.
Ar apie jį kalba per žinias?
Per žinias sakė, kad jis užpuolė 2 policininkus.
Per žinias melavo, panele Hadli.
Ei! Pripildyk taurę.
PAKEISK SAVO ATEITĮ UŽSIRAŠYK Į MERSI POINTĄ
PADARYK KARJERĄ UŽSIRAŠYK JAU ŠIANDIEN
-Labas rytas. -Štai ir jis.
Labas rytas.
-Aš tave nufotografuosiu. -Gerai.
Stovėk tiesiai.
Štai taip.
-Kaip jautiesi? -Nežinau. Jaudinuosi.
-Tavo mama beveik nemiegojo. -Jis perdeda.
Beje, ir jis nemiegojo.
-Nori ko nors pusryčiams? -Ne. Nieko nenoriu.
Be pusryčių niekur neisi.
-Viskas gerai, tėti? -Taip. Tiesiog sunku.
Ne tokio gyvenimo tau linkėjau.
-Tikėtina, kad iki pietų grįšiu. -Ne. Negrįši.
Gerai, sūnau.
-Iki. -Iki, tėti.
Spėju, tavo juodaodžiams draugams bus smagu su tavim pažaist.
Džudai!
Denis man pasakė, kad manim didžiuojasi.
-Ir kad turėčiau mėgint įstot. -Tai stoji dėl jo?
Tai žema.
Žema būtų tau primint, kad Denis ligoninėj
atsidūrė per tavo ilgą liežuvį.
Tu renkiesi pusę.
-Kodėl to nematai tik tu? -Kalbėk, ką nori.
-Arbata paruošta. -Nenoriu.
"Nulių" gaujos vadeiva atsidūrė ligoninėj, kai užpuolė policininką.
Jis įvardijamas kaip Danielis Hiksonas.
Hiksonas gyvena liūdnai pagarsėjusiam Pietų Londono rajone Medouvju.
Londono policijos viršininko pavaduotoja Fiola Abiola įspėja,
-kad prie ligoninės... - Pasiskolinsiu tavo palaidinę.
... kur gydomas Hiksonas, gali kilt smurtas.
Tu žiūrėjai žinias?
"Nuliai" nerimsta. O ką daryt farams, kai juos puola?
-Taip. O jei jis ne... -Ačiū.
... kaip profesionalai, kuriuos nuolat puola "nulių" bendruomenė.
SKAMBINA MAMA IŠ DARBO
-Klausau. -Velnias.
Nieku gyvu.
POLICIJA IMASI VEIKSMŲ PRIEŠ "NULIUS" GALVAŽUDŽIUS
Reikia, kad policija prižiūrėtų protestą prie ligoninės.
Tai taikus protestas.
Kiek žinau, policija jau ten.
-Kalbu apie didesnes pajėgas. -Padėtis nestabili, Kamali.
Jėgos panaudojimas tik pablogins padėtį.
Padėtis jau blogėja. Kiekvieną valandą.
Raginu pagalvot apie "kryžiukų" darbuotojus ligoninėj.
Negalim leist jų įbaugint.
Premjere, suprantu jūsų abejones,
bet negalim atrodyt negriežti viešosios tvarkos atžvilgiu.
Gerai.
Bet policija turės elgtis atsargiai.
-Viskas gerai? -Jau gailiuos, kad mečiau darbą bare.
Padarykim tai, dėl ko atėjom.
-Beje, aš Eleina. -Aš Kalumas.
Ramiai!
Mūsų tikrai nepriims.
Mano artimieji su manim nesikalba, nes noriu čia įstot.
Aš trūks plyš įstosiu.
Stokit į eilę. Greičiau!
Liūdnas vaizdas.
Jūs lėti ir liesi. Tai bent kontingentas.
Jūs pirmieji mėginsit įstot.
Jums greičiausiai nepavyks.
Visos karinės kampanijos, kuriose dalyvavo Albionas, laimėtos čia.
Šioje karo akademijoje.
Prieš tai, kai jos sūnūs ir dukros išėjo pro vartus ir praliejo kraują.
Tai, kad čia esat jūs, yra įžeidimas.
Ką gi. Pradėkim labiausiai nevykusią jūsų gyvenimo dieną.
Greičiau! Judinkitės!
Judinkitės!
Greičiau!
Greičiau! Judinkitės!
Seržante majore!
Nemačiau. Pakartok.
Ar girdėjot apie "nulių" vaikiną ligoninėj?
-Jis užpuolė 2 policininkus. -Girdėjau, kad buvo atvirkščiai.
Girdėjau, kad tai jie jį užpuolė.
Kam dviem ginkluotiems policininkams pult neginkluotą "nulį"?
Kam neginkluotam "nuliui" užpult du ginkluotus policininkus?
Galbūt jis buvo girtas. "Nuliai" geria.
Juk ir tu gertum.
Prie ligoninės taikus protestas. Norėčiau jame sudalyvaut.
Aš juos užjaučiu.
Pažįstu kelis "nulius". Jie linksmi.
Bet kai kurie jų įžūlūs. Tai ne mano nusistatymas, o faktas.
Geriau išgerk, kad vaikinas pasveiktų.
Taip, šis pasiūlymas geresnis. Ir saugesnis.
Kodėl tu čia?
Spėju, ir tavo artimieji ne itin tuo džiaugiasi.
Seržante majore, mums tai galimybė...
... kitiems "nuliams" parodyt, kad turim ką pasiūlyt.
Ir kai įsitrauksim, visuomenei tai išeis į naudą.
Aš Balkanų kampanijoj koviausi su "nulių" pėstininkais.
Jie neklausė vadų, buvo tingūs ir bukapročiai.
Tuomet mano pareiga pakeist jūsų požiūrį, seržante majore.
Pradedi pirmadienį. 6:00 būk prie vartų.
JIE NEPAMIRŠTI
-Na? -Dar nežinau.
Sakė, kad dar kelias dienas tikrins rezultatus.
Bet tu patenkintas?
Taip. Juk žinai, kaip būna. Žiūrint kokių žmonių jie ieško.
Gerai. Parašyk žinutę mamai.
-O tu kur susiruošei? -Prie Denio ligoninės protestas.
-Juk pameni Denį? -Aš to nesiklausysiu.
-Ir aš eisiu. -Tau nesukliudys interesų konfliktas?
-Tik nesivelkit į neramumus. -Tu juk nesiklausei.
Jie ieškos bet kokios dingsties viską sugadint.
Viskas bus gerai, tėti. Garbės žodis.
-Pasirūpink broliu. -Nesijaudink. Pasirūpinsiu.
Tuoj pat skirstykitės! Šis protestas neteisėtas!
Ką čia kalbat?
Šis protestas neteisėtas. Atsitraukit!
-Ką jie čia veikia? -Džudai, nereikia!
-Tada lik čia. -Tu rimtai?
Mums tavęs nereikia, baltašikni.
-Traukis! -Tu vėl ėmeisi to paties?
Eik iš čia.
Sefe! Kokį velnią čia veiki?
-Nežinau. Turėjau ko nors imtis. -Tau čia pavojinga.
Ne. Eime pas tavo draugą.
-Kodėl farai buvo prie ligoninės? -Paklausk savo tėčio.
Juk jis viskam vadovauja?
-Atsitraukit! -Greičiau!
Viskas gerai.
Linda.
-Labas, Kalumai. Ačiū, kad atėjai. -Deivai.
-Smagu tave matyt. -Ir man.
Tai Sefė. Ji - mano draugė.
Panele.
-Nuoširdžiai jus užjaučiu. -Taip.
Ar yra kokių nors naujienų?
Mūsų neįleidžia.
Bet nenorim, kad jis būtų vienas.
Prašau man trumpam atleist.
Prašau eit.
-Ačiū. -Dėkoju.
Lauke jau prasideda riaušės.
Kodėl čia slepiesi su "kryžiukų" mergše?
-Nenorim nemalonumų. -O kas kelia nemalonumus?
Atsitrauk. Aš rimtai. Šiandien aš nenusiteikęs.
O jei neatsitrauksiu? Tu man grasini?
-Eik šikt! -Ei! Liaukis!
Liaukis!
Paleisk mane, baltašikni!
Ką pasakei?
Pareigūne, aš čia buvau su draugu, o šie vaikinai mus užpuolė.
-Kuris jų tavo draugas? -Šis.
Dinkit iš čia, kitaip visus suimsiu.
Eikit.
Jus parvežt namo, panele?
Nereikia. Viskas gerai. Ačiū.
Nuo šiol kruopščiau rinkitės draugus.
Užjaučiu.
Kalumai, palauk.
Ačiū, Ade.
Ačiū, Mustafa.
-Labas vakaras, pone Hadli. -Mege.
Kaip manai, ko jis nori?
Nežinau.
Gal nieko įtartino? Gal jis tiesiog nori atkurt ryšį?
Mege, nepalaikyk su juo jokių ryšių. Jis kažko nori.
Visi ko nors nori.
-Ką čia veiki? -Kur Džudas?
-Tu man pasakyk. Nežinau. -Tu antras Rajano Makgregoro sūnus?
Taip.
Tai man tenka klausytis, kai Džudas perpasakoja jūsų niekus.
Džudas nelabai nori, kad mokytumeisi Mersi Pointe.
O aš manau, kad tu rodai iniciatyvą.
Mums praverstų ten parengtas žmogus.
Tad jei nuspręsi pasitarnaut saviškiams...
Dar nesutvarkė mano kambario.
Dabar turėtum mane aprėkt, kad naudoju tavo kosmetiką.
Tau viskas gerai? Kas nutiko?
Buvau "nulių" ligoninėj.
Ilgai pasakot.
Bet ten mačiau tą policijos sumuštą vaikiną.
Paklausius žinių galima pagalvot, kad jis kažkoks laukinis žvėris.
Bet jis tik gulėjo lovoj.
O jei mums pasakoja tik tai, ką, jų manymu, norim išgirst?
Mes jų žodžiais nė neabejojam.
Paskui girdi, kaip kažką sakai, ir supranti, jog visą gyvenimą
-kvėpavai tais nuodais. -Sefe.
Suprantu tavo staigų susidomėjimą. Pati jį patyriau.
Bet paklausyk. Jiems tavo užuojautos nereikia.
Taip atrodysi banali. Per daug apie tai negalvok.
Ką? Kaip tu gali šitaip kalbėt?
-Gerai. Aš jau baigiau. -Ne. Lik čia. Aš išeinu.
-Kur? -Turiu sutvarkyt vieną reikalą.
Kas?
Šokai su dukromis, pašoksi ir su manim.
Vakarėlis buvo smagus.
Taip. Daugelis atsiuntė padėkos laiškus.
Ačiū.
Klausyk. Man jau reikia eit.
-Bet buvo labai malonu. -Tau derėtų tai pakartot.
Tik šįkart šilčiau. Kaip vienoj tavo kalbų.
Dabar to nedarysim.
Kas per vel...
Dieve. Labas.
-Sefe, ką čia veiki? -Atvažiavau atsiprašyt.
Atleisk už tai, ką pasakiau. Tai buvo neatleistina.
Palauk. Užteks! Čia kalbėtis negalim.
Apeik iš kitos pusės. Susitiksim prie priešgaisrinio išėjimo.
"Baltašikniai"? Tu tikrai mus tokiais laikais?
Tikrai ne! Žinoma, ne.
-Pasakiau kvailystę. -Taip.
Žinau. Ir buvau neteisi.
Todėl atsiprašau.
Nuoširdžiai atsiprašau, Kalumai.
Norėčiau vaizduot, kad tokia nesu, kad aš ne tokia kaip kiti.
Kad aš už kitus geresnė. Bet geresnė nesu.
Aš to nesupratau.
Nieko baisaus.
Kur tu... Palauk!
Tu moki laipiot?
Pone Dornai.
Palaikiau jus sargybiniu. Jį iškvietė į lauką.
Kokia jo būklė?
Į aplinką nereaguoja, bet jo būklė stabilizuojasi.
Bent jau taip man sakė jo tėvai.
-Kur jie? Norėjau pareikšt pagarbą. -Išvažiavo namo persirengt.
-Pasiūliau su juo pasėdėt, kol grįš. -Šaunuolis.
-Kokia padėtis lauke? -Žmonės pyksta.
Ten lyg parako statinė. Ji gali lengvai sprogt.
Man pasiūlė vietą Mersi Pointe.
Tik nežinau, ar ten mokysiuosi.
-Kodėl? -Toks poelgis nebeatrodo drąsus.
Greičiau priešingai.
Aš nesiekiau tapt karininku.
Labiau norėjosi pakeist "nulių" padėtį.
Tu gali ją pakeist.
-Vienas žmogus mažai ką gali. -Tai padaryk mažai.
Be to, Megė tau įkrėstų, jei atsisakytum tokio pasiūlymo.
Taip. Žinau.
Keistas dalykas. Maždaug iki 5 metų
mano motinai įėjus į kambarį, pasislėpdavau už Megės kojų.
Ir jos klausdavau, ar galėtų pasiimt namo.
O kaip dabar, kai pamatei mano namus?
Man patinka vaizdas.
Tu daug galvojai apie ateitį?
Man nereikėjo apie ją galvot.
Mes nelabai turim iš ko rinktis.
Jei jau kalbėt atvirai.
Į Mersi Pointą stojau ne dėl mūsų, "nulių".
Stojau dėl savęs.
O tu galvojai apie ateitį?
Lekanas, universitetas, karjera.
Didelis namas su didele virtuve.
Šeima, mokyklos mokesčiai, kviestinės vakarienės...
Lekanas.
-O dabar? -Dabar nežinau.
Nes pasirodei tu ir viską sujaukei.
Ligoninėse visad karšta. Gal žinai, kur galėčiau nusipirkt atsigert?
Žinau. Čia kartais pravažiuoja moteris su prekių vežimėliu.
Gal nori, kad jos paieškočiau?
-Būtų nuostabu. Man kolos. -Gerai. Tuoj grįšiu.
Kalumai, tu dar nemiegi?
-Kalumai, grįžta tavo mama. -Aišku. Tuoj ateisiu.
-Ji norės su tavim susitikt. -Po minutės nusileisiu!
Greičiau pakvieskit gydytoją!
Slauge!
www.sdimedia.com