Prašau susirinkt. Nurimkit.
Praėjo 100 m., o mes dar klestim. Taip nutiko dėl manęs.
Rimtai.
Šimtas metų.
36 500 laikraščio egzempliorių,
kurie vyrauja šios šalies žmonių namuose ir mintyse.
Taip.
-Tad išgerkim už mus. -Už mus!
Mūsų laikraštis tapo labiausiai skaitomas šalyje.
O dabar švęskim.
Paklausykit.
Rytoj ryte visi turit susirinkt čia.
Išsiblaivę. Jokių pasiteisinimų.
Palik jį ramybėj. Užteks. Eime.
Varom! Dingstam iš čia!
Pasilenk!
Ką sau galvojai? Per tave mus visus nudės.
Nė iš vietos!
Gerai.
Būk gera, prieš išeidama mane išklausyk.
Okenės-Aprikos universitetas - vienas prestižiškiausių pasauly.
Suprantama, tu turi teisę pati priimt sprendimus.
Bet priimk juos mąstydama, o ne reaguodama į išorinę kvailystę.
Jau baigei?
Tiesiog turėjau tai pasakyt.
Kaip tik dėl to, kad tu nesupranti, kodėl negaliu mokytis universitete,
aš ir negaliu jame mokytis.
Norėjau sužinot apie pasaulį, tėti.
Norėjau tapt geresnė ir protinga. Kaip tu.
Bet per tave dabar matau, kad aš to universitete negausiu.
Tu nė neįstengi tos "išorinės kvailystės" pavadint tikruoju vardu.
Tėti, jis - tavo sūnus.
Jis...
Tai...
Tiesiog turėjau tai pasakyt.
Sefe.
Klausyk. Žinau, kad judvi su mama išvažiuojat,
o tėčio poelgis buvo neteisingas.
Bet tai jau praeityje.
Jis buvo geras tėvas.
Taip. Tik ne visiems savo vaikams.
Nemanai, kad jis ir taip turi ką veikt?
Juk tavo vaikinas griauna miestą.
Aš - tavo sesuo. Ir nesu tokia kvaila, kokia mane visi laiko.
Atleisk, kad tavim nepasiklioviau.
Nieko baisaus.
Aš vis vien nebūčiau supratusi.
Taip. Šiaip ar taip viskas baigta.
Sveikinu baigus akademiją.
Mums jau reikėtų eit.
Juk žinai, kad Kalumas tokios progos nebegaus.
Jis pats ją sugadino.
Tu pasirūpinai, kad jam nepavyktų.
Tau reikėtų važiuot į universitetą.
Nagi. Važiuok iš čia.
Tai liečia nebe vien mane.
Praėjo mėnuo nuo "IG" sprogdintojo
Rajano Makgregoro įkalinimo ir mirties.
Manoma, kad vakarykštis laikraščio "Ohene Standard" užpuolimas
yra šios grupuotės besitęsiančio keršto akcijos dalis.
Per užpuolimą sumuštas laikraščio redaktorius,
vienas teroristas areštuotas. Šis užpuolimas griežtai kritikuojamas.
Nikola negyva. Ją nušovė.
Netikiu.
Jos sužeidimai tokie, kad ji neišgyveno.
-Turim pamatyt jos palaikus. -Ji mirė, Džudai.
Toks jausmas, kad vėl mirė Denis.
Taip.
Bet prisiminkit, ką sukėlė Denio mirtis.
Ji įaudrino "nulius".
Ji sukėlė pasipriešinimą!
Dabar liko tik viską užbaigt.
Ir tada jų mirtis nebus beprasmė.
-Mes tęsim kovą. -Taip. Mes tęsim kovą.
Akis už akį. Jie nužudė mūsiškį, mes nužudysim jų žmogų.
Vasarą savo sūnus kartais pasiimdavau į darbą.
Jie atrodo laimingi.
Jie visad buvo laimingi, kai buvo kartu.
Nė vienas laikraštis nesutinka išspausdint mano istorijos.
Man derėtų važiuot namo. Tu ir be manęs turi rūpesčių.
Ne. Būk geras, neišvažiuok.
Dar truputį palauk. Žmonės iš socialinių tinklų ima tavim tikėt.
NEKALTAS
Kaip laikaisi, Oluvale?
Sveiki.
"Dar viena diena, dar vienas beprasmis užpuolimas."
Žinau, kad aš tik dar 1 statistinis faktas. Juk pats rašau statistiką.
Bet kai nukenti pats, atrodo...
Tai barbariška.
Tai pats tikriausias barbariškumas.
Bet tavęs tai nenustebino.
"Nulius" esą papiktino laikraštis, juos išvadinęs galvažudžiais,
bet jie elgiasi kaip galvažudžiai ir nusikaltėliai.
Tu rašai tiesą, ir pasaulis tai mato.
Vienas kaltininkas jau nukautas, o likusius tikrai išgaudysim.
Pone Hadli, su visa derama pagarba, ko jūs norit?
Internete plinta vienas gandas.
Reikia sulaikyt jo plitimą.
Reikia, kad sukliudyt jį skleidžiančiam žmogui.
Galėjai likt čia. Mūsų namo standartai ne tokie kaip Hadlių,
bet Jaras miegotų ant sofos, o jūs - berniukų kambary.
Tu ir taip paskui mane bėgiojai po miestą.
Užsisakiau kambarį viešbuty.
Kuriam laikui. Kol sugalvosiu planą.
-Kur jis? -Jaras?
Jam paskambino žurnalistas.
Jo istoriją galų gale pasiruošęs išspausdint laikraštis.
Klausiau ne apie Jarą.
Sefe, tu gerai jautiesi?
Ar žiūrėjai žinias?
Laikraščio redakcijos kamerų įrašą.
Ten ne Kalumas.
Tikrai?
Tai kur jis?
Tavo mama sakė, kad pastaruoju metu tave dažnai pykina.
Tau tai, ką aš įtariu?
Ne...
Ne.
Pasakyk, jei ko nors norėsi.
Klausau.
Mama.
KIEK DAR MŪSŲ TURĖS ŽŪTI? MIRĘ, BET NEPAMIRŠTI.
Noriu tau duot šiuos pinigus.
Man Džeko Dorno pinigų nereikia.
-Tau reikia valgyt. -Geriau badausiu.
Man jau reikia eit. Jie tave stebi.
Tau reikia pakalbėt su Sefe.
Ji apie kai ką nori
-su tavim pakalbėt. -Ne.
Užtenka drąsos mosuot lazda, bet jos trūksta pakalbėt su mylima moterim?
Aš jos nemyliu.
Pameni, kaip traukiniu nuvažiavom į užmiestį?
Judu su Džudu kelias valandas karstėtės po medžius.
Jūsų tėtis svajojo kada nors ten persikelt.
Tu tą pameni, Kalai?
Bet mes ten taip ir nepersikėlėm.
Mes dar galėtume pamėgint. Galėtume.
Pabėgtume nuo visko ir nuo visų.
Tokios istorijos paveikios
tik tada, kai nežinai nieko geriau.
Mūsų gyvenimas ne toks.
Bent jau ne dabar.
Pasiimk pinigus.
Būk geras, pakalbėk su Sefe.
Kodėl nieko nevyksta?
-Jūs pavargot. -Liaukis, Džudai.
Ne. Pamiegokim. Pamirškim apie Nikolą ir apie Denį.
Juk liepiau liautis.
Manai, tik tau prieš akis vis iškyla Denio veidas?
Kaip ir tėčio bei Nikolos.
Ne tu vienas jauti pyktį ir neapykantą.
Todėl nesėdėsim ir dėl to neverskim.
Jie nusipelno daugiau.
Mes pulsim Kamalį.
Manau, ji daro didelę klaidą.
Tas universitetas geriausias pasauly. Mes jai to linkim.
Padėk man kaip jos motina.
-Jei man liko tik tiek... -Kamali, nepradėk.
Aš viską kūriau dėl jūsų trijų.
Tu viską kūrei dėl savęs.
Tu pastatei sienas, kad pro jas neprasiskverbtų tiesa.
Tie santykiai nutrūko.
Jie man nieko nebereiškė.
Tu vis vien meluoji.
Perskaičiau "Ohene Standard" antraštę.
"Psichiškai nestabilus mišrūnas,
siekęs pakenkti premjerui, turi ryšių su teroristais."
Tu teroriste laikai mūsų vaikus užauginusią moterį?
Džasmina, liaukis.
Ar aš rašau tuos straipsnius?
Ne.
Spėju, kaip premjeras tu neturi jokios įtakos.
Džasmina Hadli?
Pažiūrėsim, ką pajus Kamalis, kai pagrobsim jo mylimą žmogų.
-Priversim jį kentėt. -Pateiksim reikalavimus.
Palaikysim įkaitusią atmosferą
ir netrukus Albione kils daug daugiau bėdų.
Aprika Albioną paskelbs nepriklausomu.
Be "kryžiukų" gimtinės galybės mes parodysim, kas jie yra -
korumpuota mažuma, kurios laikas baigėsi.
Ir "nuliai" susigrąžins valdžią.
Ką galvoji?
Labiausiai šaly saugoma šeima?
Kiekvienas šeimos narys turi apsaugą. Namas irgi saugomas.
Tai pavojinga.
Jei tu negali to padaryt, pasakyk.
Man visad buvo įdomu, kaip tu gali pilnai palaikyt mūsų tikslą
po draugystės su Sefe Hadli.
Nėra jokios draugystės.
Ji mirusi.
Man liko tik mūsų tikslas, todėl nedrįsk manim abejot.
Tu dar turi jos telefono numerį?
Vadinasi, prie jų dar prieinam.
Pamirškim Kamalio žmoną.
Pagrobsim jo dukterį.
Pradėkit ruoštis. Tuoj išvažiuojam.
TERORISTAS IR APGAVIKĖ
Jie norėjo, kad "papasakočiau tiesą".
Jarai, tavo poelgis drąsus.
Bet tiesos nėra.
Tėra istorijos.
Ir valdžią turintys žmonės gali rinktis, kaip jas papasakot,
kas didvyriai, o kas piktadariai.
Ne. Liepsiu jam viską ištaisyt.
Neliepsi.
Aš - mišrūnas.
Į mane visi žiūri nepatikliai.
Puikiai tinku būt piktadariu.
Kur eini?
Man čia nebėra ką veikt, Sefe.
Važiuok su mumis į viešbutį, Jarai.
Žaidimas baigtas.
Pastatykit tas dėžes ten.
Parašė draugė iš universiteto.
Man reikia eit.
Aš tavęs pasiilgau.
Ir aš tavęs.
Jaučiausi įskaudinta, kai mane palikai.
Klausyk. Turiu tau kai ką pasakyt.
Patylėk...
Ką? Ne.
-Ne. -Nereikia.
Ne. Turiu tau...
Čiupkit ją!
-Ne! -Užsičiaupk!
Prašau.
Prašau, Kalumai.
Ar įrodžiau savo ištikimybę?
Nepamiršk, kam visa tai darom.
-Ir dėl ko. -Tau nebūtina man to primint.
-Ji turi mobilųjį? -Ne.
Tai, ką Kamalis Hadlis brangina labiausiai,
sėdi čia.
Tai, mano draugai, yra galia.
Imkitės darbo.
Sėskis.
Kalai, kur mobilusis?
Užmesk akį į antraštę.
Pakelk laikraštį.
Aukščiau.
Gerai. Dabar perskaityk.
Tėti...
Tėti, mane pagrobė.
Čia ne pinigai. Jų tau nebesiūlysiu. Bet tu turi išvykt iš Albiono.
Nesirūpink. Šiaip ar taip ruošiausi išvažiuot.
Vardan mano mamos turėjai pasakyt tiesą.
Užuot nukryžiavęs jos sūnų nacionalinėj spaudoj.
Jarai...
Sprendimai priimti jau seniai ir jų neįmanoma pakeist.
Mums reikia su jais gyvent.
Tu vis dar nesupranti. Juk taip?
Aš egzistuosiu...
... kad ir kur mane išsiųsi.
-Su kuo kalbu? -Turiu tai, kas priklauso tau.
Tai, ką galbūt norėsi atgaut.
Atėjo laikas vėl imtis reikalų.
Jūs šiandien matėt Sefę?
Ne. Tėti, kas dedasi?
-Gerai. Eime. -Pala. Kur susiruošei?
Dornas nori, kad pasirūpintume išpirka.
Kad patikrintume jos perdavimo vietą.
-Tu lieki su ja. -Aš ne auklė.
Vaikinai, palikit mus vienus.
-Norėjai, kad šį darbą padaryčiau aš. -Tu jį padarei. Šaunuolis.
Nori, kad labiau pagirčiau?
-Mes toj pačioj pusėj. -Tai mano pusė! Aš tave atvedžiau.
Kovojam su "kryžiukais" ar tarpusavy?
Su "kryžiukais". Dirbk savo darbą.
O gal tu bijai?
Ko bijau?
To, ką ji tau reiškia.
Ji man nieko nereiškia.
Ji man nieko nereiškia!
"Sudiev"
"Ji man nieko nereiškia."
Taip, žinau, kad labai vėlu, bet vyliausi, gal...
Taip. Atleiskit, kad sutrukdžiau. Viso gero.
-Kamali, ji gyva? -Taip.
-Kur ji? -Nežinau.
Bet mes ją rasim.
Ponia Hadli, mes dirbam darydami prielaidą, kad skambutis tikras.
-Koks skambutis? -Man paskambino.
Kas? Iš kur jie žino tavo telefono numerį?
Neįsivaizduoju, kaip jie mus rado.
Mums reikia sąrašo tų, kas nori pakenkt jūsų šeimai.
Žvalgyba tiria politines grėsmes...
Tai Išsivadavimo grupuotės darbas. Kas dar galėtų taip pasielgt?
-Mes tikrinam šią versiją. -Kitų versijų nėra.
Turim patikrint įvairius variantus. Pirmos kelios valandos itin svarbios.
Mums vis vien reikės sąrašo žmonių...
Aš - ministras pirmininkas! Raskit ją!
Pastarąjį kartą ją susekėm ant Voksolo tilto.
Radom jos ir dar vieną mobilųjį.
Ji daug kartų skambino Kalumui Makgregorui.
Paskambink Megei.
Tegu čia atvažiuoja.
Tėti, mane pagrobė.
Mano gyvybei gresia pavojus.
Manęs nesužalojo. Kol kas.
Tik nežinau, kiek dar jie žais šį žaidimą.
Mano pagrobėjai prašo milijono svarų.
Ir kad tu pasitrauktum iš ministro pirmininko pareigų.
Čia likom tik mudu?
Ir tau tai baisiai nepatinka.
Arba labai patinka.
Galų gale mano artimiesiems galėsi sukelt didelį skausmą.
-Ir man... -Tu čia niekuo dėta.
Pasakyk, kad nustatėt IP adresą.
Jis išmėtytas keliuose serveriuose, bet tiekėjas jo ieško.
Pone Hadli...
Kalumas šitaip nepasielgtų.
Dieve. Jis Sefę gintų savo gyvybės kaina.
Tu tą žinai.
Paimkit ponios Makgregor mobilųjį.
Jai gali paskambint jos sūnus.
Jai draudžiama išeit iš patalpos.
Patikrinsiu visus įtaisus.
Bet pirmiau turim išsiaiškint, ar įrašas tikras.
Geriau galvokit, kaip saugiai sugrąžint mano dukrą!
Tau reikia pasitraukt iš pareigų, Kamali.
Pone Hadli, jūs - ministras pirmininkas.
Niekas negali matyt, kad deratės su teroristais
ir nusileidžiat jų reikalavimams.
Tai asmeninis reikalas. Jis toks ir liks.
Atsistatydink. Tuoj pat.
Man nerūpi tavo karjera ir Albiono ateitis.
Pagrobta mūsų duktė.
Mes savo dukrų gyvybe nerizikuojam.
Žinau, kad tu už sienos.
Nekalbėk.
Kaip galėjai šitaip pasielgt?
Po visko, ką mudu...
Tau geriau patylėt. Kamaliui atėjo laikas pačiam vykdyt įsakymus.
Jei jis talkins, niekas nenukentės.
Kalumai, tu ne šitaip ruošeisi pakeist pasaulį.
Galbūt man liko tik toks būdas jį pakeist.
Ne.
Tu pats renkiesi.
Nutraukiam laidą dėl pareiškimo iš parlamento.
Premjeras Kamalis Hadlis paskelbė,
kad nedelsiant traukiasi iš pareigų.
Jis dėmesį sutelks į savo šeimą.
Atsižvelgdamas į pastaruosius įvykius
priėmiau sunkų sprendimą pasitraukt iš ministro pirmininko pareigų.
Taip, premjero pareigas ėjau trumpai.
Taip, padėtis toli gražu ne ideali.
Bet šiuo metu mano prioritetas yra tik mano šeima.
Valdžią perduodu žmogui, kuris pasiruošęs vadovaut šaliai
ir vykdyt politiką, kurios nusipelnė mūsų tauta.
Telaimina Albioną Dievas.
Girdėjau naujienas.
Jie mane užmuš.
Juk mačiau jūsų visų veidus.
Dornas negailestingas.
Manai, kas nors mane paleis?
Tu čia niekuo dėta.
-Atleisk... -Ne. Nustok tuščiai kalbėt!
Gerai.
Kai ateis laikas mane užmušt, noriu, kad tai padarytum tu.
Neapsigauk,
nes jei reikės, aš tave užmušiu.
Tai pirmyn.
Mane užmuši tu arba kas nors kitas.
Tu apgailėtinas.
O aš maniau, kad tave myliu.
Žinau, kad tu manęs nemylėjai.
-Ką? -Tai buvo eksperimentas
Taip mūsų santykius pavadino Kamalis.
Kalbėjai su mano tėčiu?
Tu net save įtikinai, kad mane myli.
Aš tau ne priešė.
Ne. Blogiau. Stovėjai šalia, žiūrėjai
ir nieko nesiėmei.
Visą laiką tvirtinai, kad mane myli.
Tad taip, galbūt galėčiau tave užmušt.
Nes kokia iš tavęs nauda pasauliui?
O galėtum užmušt savo vaiką?
Atsižvelgdamas į pastaruosius įvykius priėmiau sunkų sprendimą
pasitraukti iš ministro pirmininko pareigų.
Teisingai pasielgei, tėti.
... toli gražu...
Mes ją susigrąžinsim.
Aš tavim tikiu.
Nežinau, ar pagrįstas tavo tikėjimas,
bet aš tau už jį labai dėkingas.
Kaip laikotės, pone?
Noriu pasakyt,
kad jei kaip nors galėčiau padėt, padaryčiau bet ką.
-Padėsiu galvą už jūsų dukras... -Ne. Ačiū, Lekanai.
Labai vertinu tavo ištikimybę mano šeimai,
bet susitvarkysiu pats.
Tėti. Pasiimk Lekaną.
Jis už tave jaunesnis ir stipresnis. Juk jis - parengtas kareivis.
Taip.
Pone Hadli, mes pasiruošę. Laikas važiuot.
Tau nereikėjo jo čia vestis, Mege,
prieš tuos visus metus.
Jei jie nebūtų susidraugavę... Nesielk taip!
Tu neįsivaizduoji, koks jausmas sėdėt čia
ir nežinot, ar dar pamatysi savo vaiką.
Ar tikrai neįsivaizduoju?
Juk matei policininkus. Jie ginkluoti iki ausų.
Kaip manai, į ką jie nutaikys savo ginklus?
Vadinasi, jie gaus tai, ko nusipelnė.
Džasa, aš žinau,
kad jis jos nė pirštu nepaliestų.
Niekada.
Tu prisimeni berniuką.
O pažįsti vyrą, kuriuo jis tapo?
Ar tikrai žinai, ką jis gali?
Iš mano sūnų viską atėmė. Viską!
Ir dėl to jie pavogė tai, kas mums brangiausia?
Ir ką? Tai sąžininga?
Neišeik. Tau negalima išeit. Policija tau liepė likt čia.
Liepiau neišeit!
Prašau.
Tu teisi.
Nežinau, kuo virto mano sūnūs ar ką jie gali padaryt.
Bet tu matei tą patį, ką ir aš.
Buvo visi ženklai.
Jei Kalumas tai žinotų, jis Sefę apsaugotų.
Aš tą tiesiog žinau.
Kokie ženklai?
Kokie?
Kad ji laukiasi.
Kad istorija kartojasi.
Galbūt šįkart istorija bus kitokia.
Tai tiesa?
Tu laukiesi?
Manai, aš tau meluočiau?
Šis kūdikis - mano?
Ne.
Jis - mano.
Mano ir Kalumo Makgregoro.
Bet Kalumo čia nėra.
Tu laukiesi nuo manęs?
Tu manęs negirdi.
Kūdikis ne tavo.
Kalumas, kurį pažinojau, buvo kupinas meilės, o ne neapykantos.
Jis norėjo viską ištaisyt,
o ne kelt grėsmę žmonių gyvybei.
Sefe...
Tai aš. Aš čia, su tavim.
Aš tavęs noriu.
Noriu mūsų kūdikio.
Aš jo noriu šiame ar bet kuriame kitame pasaulyje.
Aš tiesiog nemačiau ateities.
Maniau, kad Išsivadavimo grupuotė man suteiks gyvenimo tikslą.
Jaučiausi labai vienišas.
Pone Hadli.
Pone Hadli. Ar gerai jaučiatės?
Taip. Ačiū. Eik pirmas.
Gerai. Pradėkim.
Eikit sargybą ir stebėkit juos.
Mes jus pridengsim.
Jis nieko nesiims, kol nepamatys savo dukters.
-Bet jis jos nepamatys. -Kol saugiai atsitrauksim.
Paliksim ją surištą, kad turėtume laiko pabėgt.
-Jie ją galiausiai ras. -Ne, mes ja atsikratysim, Džudai.
Tai bus proga "kryžiukams" parodyt, su kuo jie turi reikalą.
Man nurodė eit vienam.
Niekas nepajudės iš vietos, kol nepamatysiu dukters.
Ir nepaleisit nė vieno šūvio,
kol ji su manim negrįš.
Ačiū.
Pone Hadli.
-Eisiu vienas. -Tikrai?
Taip.
Užimkit savo pozicijas!
Spėju, čia visi pinigai?
-Kur mano duktė? -Klausimus uždavinėju aš, Kamali.
Taip. Čia visi pinigai.
Mačiau tavo atsistatydinimo kalbą.
Padarysiu viską, kad susigrąžinčiau savo dukrą.
Padarysiu viską, kad susigrąžinčiau savo šalį.
Nejau jums, "kryžiukams", nenusibodo šis laukinis užkampis?
Abejoju, ar Aprika norės ilgiau jį palaikyt.
Ir kokioj padėty atsidursit jūs? Jūsų gerokai mažiau nei mūsų.
-Palauk čia. -Atvesk mano dukrą.
Tu man nenurodinėsi.
Padariau, ką man liepei.
Žinau. Kavalerija pasiruošusi pult.
Žinau, kad ji mus puls, kai tik Sefė atsidurs pas tave.
Tad...
Tu lauksi.
Juk žinai, kas nutinka tiems, kas laukia?
Pas juos ateina geri dalykai.
O kas nutinka tiems, kas nelaukia?
Miršta jų dukros.
Ne! Ką darai?
-Jos dar nepaleido. Liepė laukt. -Ji negrįš.
Turim tuoj pat rast juos ir ją.
Tuoj pat!
Mėlynoji komanda, pirmyn!
-Kalai. -Kas nutiko?
Reikia iš čia dingt. Turim uždaryt kamerą.
Nes jis nori, kad mes...
Jis nori, kad mes...
-Ko jis nori? -Mums nereikėjo to daryt.
Man reikėjo ko nors imtis, kad mane dėl ko nors atsimintų.
-Kitaip dėl ko jie mirė? -Kas?
Denis ir tėtis.
Sefe, eime.
Jis nori, kad atsikratytume įkaite.
Jau turėjot ja atsikratyt.
O gal pabėgt ruošėtės dėl kitos priežasties?
Lipam žemyn pro čia.
Ką darysim? Sakyk, ką daryt.
Tu nori ką nors pasiekt.
Tu nori kuo nors tapt.
Ne.
Akis už akį. Juk taip sutarėm?
Įvykdyk planą...
... už Nikolą ir tavo tėtį.
Paspausk gaiduką. Atsimink, kas ji.
Tau pavyks.
Nematai bendro vaizdo. Tas pats buvo su Denio mirtim.
Tu ligoninėj apgailėtinai laukei
ir vyleisi, kad jis išgyvens.
O tu norėjai, kad jis mirtų?
Aš norėjau pokyčių.
Tu buvai su Deniu, kai jis mirė.
Galų gale supratai.
Bet labai lėtai. Denio mirtis padėtį pakeitė iš esmės.
Tavo mirtis ją irgi pakeis.
Joks "kryžiukas" nenorės savo vaikų augint barbarų šaly,
kurioj net premjero dukra gavo kulką į kaktą.
Tikslas turi būt svarbesnis už bet kurio žmogaus gyvybę.
Bet ne už tavo.
Jis niekad nėra svarbesnis už tavo gyvybę.
Kalumai, bėkit.
Sefe, bėk. Greičiau!
Tu juk neatsisuksi prieš saviškius, Džudai?
-Džudai, ateik! -Kalumai, bėk!
Sefe!
-Tėti! -Sefe!
Sefe, eik pas jį.
-O tu ką darysi? -Apie mane negalvok.
-Galvok apie kūdikį. -Negaliu!
Bėk! Būk gera!
Persefone, grįžk.
Nežinau, kuri bausmė būtų didesnė...
... atimt tau gyvybę
ar iki gyvenimo galo uždaryt tave į vienutę,
kur galvotum apie savo klaidą!
-Ne! -Persefone, ką darai?
Aš stengiuosi tave apsaugot.
Tėti.
Tu keli grėsmę visam mano pasauliui.
Ne.
Sefe.
-Sefe. -Taip. Aš tave myliu.
Ne.
Sefė gyva.
Ir manau, kad jai pavojus negresia.
-Nesuprantu. -Kur ji?
Ji su Kalumu.
Stengiausi ją išgelbėt, bet neįstengiau.
Aš stengiausi, Džasmina.
Tikrai labai stengiausi.
Ji pasirinko likt su Kalumu.
Jie pasirinko likt kartu.
Ji jį myli, Kamali.
Nejau tu to dar nesupratai?
Ir ji nuo jo laukiasi.
Kol nieko nepasakei...
... kitaip nei Jarui,
aš jiems padėsiu.
Ar tu prie manęs prisijungsi,
spręst tau.
-Klausau. -Mama.
Kalai.
Labai malonu girdėt tavo balsą.
Tu gavai žinių iš Džudo?
Dar ne, mielasis.
Jis mus išgelbėjo.
Jis dar paskambins, Kalai.
Kur tu, sūneli?
Negaliu tau pasakyt. Niekam negaliu to pasakyt.
Mums pavojus negresia. Mes toli nuo žmonių.
Aš fone girdžiu paukščių čiulbėjimą?
Sefė perduoda linkėjimų.
Ką darysim?
Mes toliau bėgsim...
... ir slapstysimės.
Jei mus sučiups, tave nužudys.
Tai nesileiskim sučiumpami.
www.sdimedia.com