Becca.
Vågn op, Becca!
Vær sød at hjælpe mig.
Hvad skete der?
Alma?
Vent, du er damen fra pyramiden.
Ja, det er jeg.
Lad os få hende indenfor. Hun skal ligge ned.
Har du malet alle de der?
Ja.
Er du Alejandro?
Rosario Alejandro.
Dit efternavn er Alejandro.
Becca.
-Kan du høre mig? -Hvordan kender du hendes navn fra?
Din mor taler om jer piger.
Er vores mor her?
Hun er ude lige nu, men hun kommer tilbage.
-Er hun okay? -Hun tager sig af sig selv.
Og hvad med hende? Klarer hun sig også?
Hun skal have jordforbindelse.
Hendes grene spreder sig hurtigere end hendes rødder.
-Alma. -Hej, far, hvordan går det?
Jeg har ringet til dig.
Tilfældigt spørgsmål. Da du lavede din research,
var der så nogen, der besvimede?
Er du sammen med Becca? Giv hende røret.
Okay, det er ikke noget stort, men Becca besvimede.
-Hvad sker der? -Måske er det maden eller dehydrering,
eller der er en lillebitte chance for, at det er hendes evner,
men det er nok ikke det.
Hvor er I? Jeg kommer.
-Vi er i Mexico. -Hvad?
Vi opsporer mor, og vi fandt hende i øvrigt.
Vi skal til at finde hende. Vi fandt hendes ting her.
-Lang historie. -Send adressen til mig, okay?
-Jeg bestiller en billet. -Det behøver du ikke.
Bare gør det. Jeg kommer.
Okay, jeg gør det.
Kæmper Becca med noget, der har med et barn at gøre?
Ja, hun overvejer, om hun vil have ét.
Hun skal hvile sig.
Så du kender min mor?
Sikke et mærkeligt tilfælde.
Tilfælde er bare universet, der puffer dig i den rigtige retning.
-Er det fra et meme? -Ja.
Hvad er det præcist, du laver?
Jeg hjælper folk med at hele deres sår
og se ting, de har brug for at se.
Er du en curandera?
Jeg føler ikke, at min mor ville gide den slags.
Det er altid et chok at opdage, at ens forældre er mennesker med fulde liv.
Hvordan kender du hende?
For mange år siden
græd hun i gården.
Jeg tilbød min hjælp.
Hun lejede et værelse i dette hus, mens hun plejede sine hjertesorger.
Hvorfor holdt hun dig hemmeligt?
Du har en dør, du skal åbne.
Hvad... Hvilken slags dør?
En dør, du ikke vil åbne.
Jeg vil ikke sige, at jeg ikke vil.
Døren vil ikke åbnes.
Forhindrer døren dig i at åbne den?
Ja.
Måske er du bange for, hvad der kan være bag døren.
Alma?
Hvad?
Alma?
Er her nogen?
Du er okay.
Er du sulten?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal give dig.
Okay, okay.
Her, prøv det.
Sådan.
Det kan du lide.
Far, hvad laver du her?
Alma ringede, da du faldt om. Jeg skyndte mig. Hvordan har du det?
Fint. Vel.
Godt.
Hej, far. Du kom.
Se, hvem der er oppe igen, sovetryne.
-Alle har det godt. -Hvad er klokken?
Hvem er du?
Hvor skal jeg hen nu?
Kom med mig.
Måske bør Becca ligge ned lidt længere.
Velkommen!
Okay, der er et fly i aften. Vi skal alle hjem.
Men mors ting er her. Vi må vente på hende.
Jeg sagde udtrykkeligt, at du ikke skulle grave ind i din mors fortid.
Nu er Becca udmattet. Du ved ikke, hvad du laver.
-Far, det er fint. -Du er heldig, at du er okay.
-Det kunne have været meget værre. -Far, kom nu.
Hjælp os. Du må vide, hvad det handler om.
Alt var fint, indtil I to begyndte at grave.
-Vi er kede af det. -Nej, vi er ej.
Familien bliver kvalt af undgå tingene, og du lader til at have det fint med det.
Men nu hvor vi har Beccas evne, kan vi finde ud af, hvad der foregår.
Vi kan hjælpe mor og gøre vores liv bedre.
Du pressede Becca, til hun faldt om. Ved du, hvad der kunne ske?
-Hvad kan der ske? -Hun har det fint. Sig, du har det fint.
-Kan du ikke høre det? -Had?
Er du sikker på, du har det okay?
Du er kun bange for dine minder på grund af de hemmeligheder, der kan slippe ud.
Vent. Hvilke hemmeligheder?
Din mor er reaktiv og følelsesladet. Det kan jeg intet gøre ved. Sådan er hun.
-Det er nok nu! -Far, kom nu.
Der går et fly klokken ni, og vi tager det sammen.
Færdig. Vi tager afsted.
Far.
Lad nu være med det her. Vil du ikke høre, hvad vi fandt ud af om mor?
Det rager ikke mig.
Hvad med hvorfor hun flygtede?
Hvor er hun? Hvad der går hende på? Hvad hvis hun har en affære?
Undskyld. Vi venter udenfor.
Hvis hun har en affære, vil jeg ikke vide noget om det.
Far, hold nu op.
Jeg har gjort alt for at gøre tingene rare for jer piger.
-Jeg vil bare have, at alle er lykkelige. -Er du det?
For jeg er ikke lykkelig.
Den gamle Alma var lykkelig.
Indtil du kom og besluttede at ordne alt.
Jeg har fundet breve, jeg har skrevet til dig, som hun har skrevet.
Hun er ikke lykkelig. Hun vil ikke have sin Ph.d, men hun tør ikke sige det.
-Hvad siger det dig? -Programmet er hårdt,
men belønningen er det værd. Alt er fint.
Alt er ikke fint! Du har det ikke fint.
Mor har det ikke fint. Der er noget galt.
Jeg beder dig bare se på det.
Vær nu rar.
Se ind i fortiden, se, hvordan tingene nåede hertil,
-og hvad vi kan gøre for at løse det. -Nej.
Det er slut, Jacob.
Når jeg gør det, bliver jeg besat. Jeg vil ikke være den mand igen.
Far, det bliver du ikke.
Hvordan ved du det?
Air Mexico, hvordan kan jeg hjælpe dig?
-Jeg er nødt til at svare. -Hallo?
Er der nogen der? Hallo?
Ja.
Så. Du er okay.
Hvis barn er du?
Er du min baby?
Jeg kan ikke ringe til dig fra mit hus mere...
Og du kan ikke ringe til mig.
Forstår du det?
Du er mit barn. Jeg er din mor.
REED RINGER KLUBMIDDAG KL. 20
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg ikke kan bruge mine point...
Hallo? For pokker!
Camila?
Nej.
Hvad laver vi?
Du virker utålmodig.
Jeg prøver at finde svar i fortiden, men min far vil ikke se på sit eget lort.
Først var det døren, nu din far?
Jeg vil gennem døren. Jeg prøvede virkelig.
Vis mig det.
Okay.
Bare så du ved det, bliver det underligt.
Er det din dør?
Kan du se?
Åbn døren.
Jeg lover dig, at jeg har prøvet at åbne den.
Jeg har prøvet at trække. Jeg har prøvet at skubbe. Løbet ind i den.
Døren vil ikke åbnes. Okay? Se?
Har du prøvet at være stille?
Nej.
For helvede!
Der er nogen derinde.
Hallo derinde!
Det stoppede.
Gud, det lød som et barn.
Måske.
ENTRADAS BILLETTER
Undskyld, frøken? Jeg tænkte på, om jeg kunne
komme med på en tur af den arkæologiske udgravning.
Beklager, dages sidste rundvisning startede for 20 minutter siden.
Kom tilbage i morgen.
Jeg skal nå et fly i morgen, men tak.
HOVEDTEMPLET
Det er okay. Jeg viser dig den.
Templet forblev begravet indtil ni år siden,
da elektrikere opdagede Coyolxauhqui-stenen.
Og templet blev fundet igen.
Du kan dine sager.
Jeg har bare lært det udenad.
Lad mig give dig en lille hemmelighed. Det gør alle professorer.
-Er du professor? -Ja, i San Antonio.
Virkelig?
Jeg har overvejet at studere i USA, men...
Men hvad?
HOVEDTEMPEL-MUSEET CAMILA
Ingenting. Det er ingenting.
Du bør da ansøge.
Vil du have en kop kaffe og snakke mere om det?
Det ville jeg gerne.
Her er virkelig dejligt.
Kommer du her med dine venner, familie, måske en kæreste?
Nej, jeg plejer at komme her alene.
Så ingen venner eller familie eller kæreste at nævne?
Et par venner, ingen kæreste.
Og ja, jeg har en familie, men vi taler ikke sammen lige nu.
Hvorfor ikke?
Det er noget katolsk.
Jeg taler heller ikke med min familie.
Hvorfor?
Det er en min far-et-røvhul-ting.
Han lod sig skille fra min mor, mens hun var på et psykiatrisk hospital.
Et psykiatrisk hospital?
Ind og ud. Nogle siger, det var skizofreni.
-Men det tror du ikke? -Det kunne man kalde det.
Men hun er så meget mere end hendes episoder, ikke?
Hun er levende og intelligent og betænksom.
Hun fortjener ikke at blive forladt.
Nej.
Det gør ingen.
Jeg finder en måde at hjælpe hende på.
-Gør du? -Ja, jeg vier mit liv til det.
Det er vidunderligt.
Det er så smukt.
Da jeg var barn, fortalte min bedstemor mig,
at stjerneskuddene var helgenes tårer.
Det kan jeg godt lide.
Nogle siger, at de er partikler forårsaget af kometers nedbrydning,
og når de kolliderer med vores atmosfære, brænder de og lyser op,
men "helgeners tårer" lyder bedre.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Jeg kan lide din version.
At efterladte ting kan lyse så stærkt.
Hvad leder du efter?
Jeg ved det ikke, jeg...
Jeg føler, at jeg har mistet noget.
Der mangler noget.
-Skal jeg vende mig om? -Nej, jeg...
Er alt i orden?
Det er ingenting.
Tak, fordi du har tilbrugt så meget tid med min mor,
men hvis det er for meget, behøver du ikke blive ved.
Din mor har passet mig, da min egen mor ikke ville.
Men måske har jeg brug for en lille pause.
Okay.
Du kan ikke huske, du foretog ni langdistanceopkald til et nummer
-i Mexico? -Hvad er det, du siger? At jeg lyver?
Nej. Jeg undrer mig, om regningen passer,
men det er mærkeligt, at du antager, at jeg beskylder dig for at lyve.
-Lyver du? -Se, du beskylder mig.
-Camila, hvad handler det om? -Ingenting!
Hør...
Der har været noget med din mor, siden jeg mødte hende,
og jeg ved ikke, hvad det er.
Hun har aldrig fortalt mig det.
Og jeg ville aldrig presse for hårdt på. Jeg var bange for, hvad jeg ville finde.
Det er okay, far.
Vi finder ud af det.
Jeg ville bare gøre det rigtige.
Jeg ville bare have, at tingene skulle være bedre for alle,
så at ændre tiden ville have været det værd,
og at jeg er i live,
ville have gjort tingene bedre.
Det er bedre, at du er i live.
Jeg er ikke så sikker.
Hvad?
Hold ud, jeg kommer!
Hvad?
Hvor er du?
Hvor skal du hen med mit barn?
Jeg troede ikke, du ville vide det.
Vil du holde ham en sidste gang?
Må jeg bruge lidt tid sammen med ham?
Bare en time.
Det vil gøre det sværere...
Det ved jeg godt.
Jeg vil opkalde ham efter dig.
Alejandro.
Jeg ville ønske, jeg kunne give dig et godt liv.
Men...
Du får et bedre liv,
end jeg kan give dig.
-Becca! -Åh, gud.
Pas på, der er glas.
Jeg henter noget desinfektionsmiddel.
Du afspejler hende, men du er ikke hende.
Når du forstår dig selv,
vil du vide, hvad du vil.
Hey. Er du okay?
Vi anede ikke, at du stadig gennemgik noget.
Mor fik en lille dreng i dette hus.
Det er Alejandro.
Det er mors hemmelighed.
-Hvad er der galt? -Ingenting.
Det er ingenting. Ingenting.
Ingenting!
Vi er nødt til at finde jeres mor.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Lotte Udsen