‫בקה. בקה.‬
‫בקה. תתעוררי, בקה!‬
‫תעזרי לי, בבקשה.‬
‫מה קרה?‬
‫אלמה?‬
‫רגע, את הגברת מהפירמידה.‬
‫כן, נכון.‬
‫נכניס אותה פנימה. היא צריכה לשכב.‬
‫את ציירת את כל אלה?‬
‫כן.‬
‫את אלחנדרו?‬
‫רוסאריו אלחנדרו.‬
‫שם המשפחה שלך הוא אלחנדרו.‬
‫בקה. בקה.‬
‫- את שומעת אותי? - איך את יודעת את שמה?‬
‫אימא שלכן מדברת עליכן כל הזמן.‬
‫אימא שלנו כאן?‬
‫כרגע היא יצאה, אבל היא תחזור.‬
‫- היא בסדר? - היא דואגת לעצמה.‬
‫ומה לגביה? גם היא תהיה בסדר?‬
‫היא צריכה להתחבר לקרקע.‬
‫הענפים שלה מתפשטים מהר יותר מאשר השורשים שלה.‬
‫בלתי גמור‬
‫- אלמה. - היי, אבא, מה קורה?‬
‫ניסיתי להתקשר אלייך.‬
‫יש לי שאלה. כשעבדת על המחקר שלך,‬
‫האם מישהו התעלף?‬
‫את עם בקה עכשיו? תני לה את הטלפון.‬
‫אוקיי, זה לא סיפור גדול, אבל בקה התעלפה.‬
‫- מה קורה? - אולי היא אכלה משהו, או התייבשות,‬
‫או שיש סיכוי קטנטן שזה בגלל שהשתמשנו ביכולת שלה,‬
‫אבל זה כנראה לא זה.‬
‫איפה אתן עכשיו? אני בא.‬
‫- אנחנו במקסיקו. - מה?‬
‫חיפשנו את אימא, ומצאנו אותה, דרך אגב.‬
‫תכף נמצא אותה. החפצים שלה כאן.‬
‫- סיפור ארוך. - תשלחי לי את הכתובת, בסדר?‬
‫- אני מזמין טיסה. - אתה לא חייב.‬
‫פשוט תעשי את זה. אני בא.‬
‫אוקיי, אעשה זאת.‬
‫בקה מתמודדת עם משהו שקשור לתינוק?‬
‫כן, היא מנסה להחליט אם היא רוצה ילד.‬
‫היא צריכה לנוח.‬
‫אז את מכירה את אימא שלי?‬
‫איזה צירוף מקרים מוזר.‬
‫צירוף מקרים זה היקום שדוחק אותך בכיוון הנכון.‬
‫- לקחת את זה מ"מם"? - כן.‬
‫אז, מה בדיוק את עושה?‬
‫אני עוזרת לאנשים להחלים מפצעיהם,‬
‫ולראות דברים שהם צריכים לראות.‬
‫את רופאת אלילים?‬
‫אני חושבת שאימא שלי לא בקטע של דברים כאלה.‬
‫תמיד הלם לגלות שההורים שלך הם אנשים אמיתיים עם חיים עשירים.‬
‫אז איך את מכירה אותה?‬
‫לפני שנים רבות,‬
‫היא בכתה בחצר.‬
‫שאלתי אם היא זקוקה לעזרה, והיא אמרה שכן.‬
‫היא שכרה חדר בבית הזה בזמן שהיא טיפלה בשיברון הלב שלה.‬
‫למה היא שמרה אותך בסוד?‬
‫יש דלת שאת צריכה לפתוח.‬
‫מה זאת... איזה סוג של דלת?‬
‫דלת שאת לא רוצה לפתוח.‬
‫לא הייתי אומרת שאני לא רוצה לפתוח.‬
‫הדלת לא רוצה להיפתח.‬
‫הדלת מונעת ממך מלפתוח אותה?‬
‫כן.‬
‫אולי את פוחדת ממה שעשוי להיות מאחורי הדלת.‬
‫אלמה?‬
‫מה?‬
‫אלמה?‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫אתה בסדר.‬
‫אתה רעב?‬
‫אני לא יודעת מה לתת לך.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫הינה, נסה את זה.‬
‫יופי.‬
‫אתה אוהב את זה.‬
‫אבא, מה אתה עושה כאן?‬
‫אלמה התקשרה כשהתמוטטת. מיהרתי להגיע. איך את מרגישה?‬
‫בסדר... אני מניחה.‬
‫יופי. יופי.‬
‫היי, אבא. הגעת.‬
‫תראה מי קמה על הרגליים, ישנונית.‬
‫- כנראה כולם בסדר. - מה השעה?‬
‫מי את?‬
‫לאן אני הולכת עכשיו?‬
‫בואי איתי.‬
‫אולי כדאי שבקה תנוח עוד קצת.‬
‫ברוך הבא!‬
‫טוב, יש טיסה הערב. כולנו חוזרים הביתה.‬
‫אבל החפצים של אימא כאן. אנחנו צריכים לחכות לה.‬
‫אמרתי לך במפורש לא לחטט בעבר של אימא שלך.‬
‫עכשיו בקה מותשת כי את לא יודעת מה את עושה.‬
‫- אבא, זה בסדר. - יש לך מזל שאת בסדר.‬
‫- היה יכול להיות הרבה יותר גרוע. - אבא, בבקשה.‬
‫תעזור לנו למצוא את אימא. אתה בטח יודע במה מדובר.‬
‫הכול היה בסדר עד ששתיכן התחלתן לחטט.‬
‫- אנחנו מצטערות, אבא. - לא, אנחנו לא, בקה.‬
‫המשפחה נחנקת מהימנעות, וזה בסדר מצידך לתת לה למות.‬
‫אבל עכשיו שיש לנו את היכולת של בקה, אנחנו יכולים להבין מה קורה.‬
‫אנחנו יכולים לעזור לאימא ולשפר את חיינו.‬
‫דחפת את בקה עד שהיא התמוטטה. את יודעת מה יכול לקרות אם תגזימי?‬
‫- מה יכול לקרות? - היא בסדר. בקה, תגידי לו שאת בסדר.‬
‫- אתם לא שומעים את זה? - מה?‬
‫את בטוחה שאת מרגישה טוב?‬
‫אתה פוחד להיכנס לזיכרונות שלך רק בגלל שאתה חושש מהסודות שייצאו משם.‬
‫רגע. אילו סודות?‬
‫אימא שלכן תגובתית ורגשנית. זה לא בשליטתי. היא תמיד הייתה כזו.‬
‫- עכשיו, מספיק! - אבא, בחייך.‬
‫יש טיסה בשעה 21:00, וכולנו נהיה עליה.‬
‫זהו זה. אנחנו עוזבים.‬
‫אבא. אבא.‬
‫בבקשה אל תעשה את זה. אתה לא רוצה לדעת מה גילינו על אימא?‬
‫זה לא ענייני.‬
‫אתה לא רוצה לדעת למה היא ברחה?‬
‫איפה היא? מדוע היא נסערת? מה אם היא מנהלת רומן?‬
‫אני מצטער. אנחנו נהיה בחוץ.‬
‫אם היא מנהלת רומן, אני לא רוצה לדעת מזה.‬
‫אבא, בחייך.‬
‫עשיתי הכול כדי שיהיה לכן טוב.‬
‫- אני רק רוצה שכולם יהיו מאושרים. - אתה מאושר?‬
‫כי אני לא מאושרת.‬
‫אלמה שהכרתי הייתה מאושרת.‬
‫עד שאת הגעת והחלטת לתקן הכול.‬
‫אבא, מצאתי מכתבים שכתבתי לך, שהיא כתבה לך.‬
‫היא לא מאושרת, אלא לחוצה. היא לא רוצה את הדוקטורט שלה, אבל אין לה אומץ לספר לך.‬
‫- מה זה אומר? - הדוקטורט קשה,‬
‫אבל התגמול שווה את זה. הכול בסדר.‬
‫הכול לא בסדר! אתה לא בסדר.‬
‫אימא לא בסדר. משהו לא בסדר כאן.‬
‫אני רק מבקשת ממך להסתכל על זה.‬
‫בבקשה.‬
‫תסתכל אל העבר, תראה איך העניינים הגיעו למקום הזה,‬
‫- ומה נוכל לעשות כדי לתקן את זה. - לא.‬
‫זה נגמר, ג'ייקוב.‬
‫כשאני עושה את העבודה הזאת, אני הופך לאובססיבי. אני לא רוצה להיות ככה שוב.‬
‫אבא, אתה לא תהיה.‬
‫איך את יודעת?‬
‫אייר-מקסיקו, איך אוכל לעזור?‬
‫- אני צריך לענות. - הלו?‬
‫יש שם מישהו? הלו?‬
‫כן.‬
‫הינה לך. אתה בסדר גמור.‬
‫של מי אתה?‬
‫אתה התינוק שלי?‬
‫אני לא יכולה להתקשר אליך מהבית שלי יותר.‬
‫ואתה לא יכול להתקשר אליי.‬
‫אתה מבין?‬
‫אתה התינוק שלי. אני אימא שלך.‬
‫שיחה נכנסת - ריד 20:00 ארוחת ערב במועדון‬
‫אני לא מבין למה אני לא יכול להשתמש בנקודות שלי...‬
‫הלו? לעזאזל!‬
‫קמילה?‬
‫לא.‬
‫מה אנחנו עושות?‬
‫את חסרת סבלנות.‬
‫אני מנסה למצוא תשובות בעבר, אבל אבא שלי לא מטפל בעניינים שלו.‬
‫קודם הייתה הדלת, עכשיו אבא שלך?‬
‫אני רוצה לעבור דרך הדלת. באמת שניסיתי.‬
‫תראי לי.‬
‫בסדר.‬
‫גילוי נאות, זה הולך להיות מוזר.‬
‫זאת הדלת שלך?‬
‫את רואה אותה?‬
‫פתחי את הדלת.‬
‫אני מבטיחה לך, ניסיתי לפתוח אותה.‬
‫ניסיתי למשוך. ניסיתי לדחוף. התנגשתי בה בשיא הכוח.‬
‫הדלת לא רוצה להיפתח. בסדר? תראי. את רואה?‬
‫ניסית להיות בשקט?‬
‫לא.‬
‫וואו! וואו...‬
‫יש מישהו בפנים.‬
‫שלום!‬
‫זה נפסק.‬
‫אלוהים, זה נשמע כמו ילד.‬
‫אולי.‬
‫כניסה כרטיסים‬
‫סלחי לי, גברתי, תהיתי אם אוכל‬
‫להיכנס לסיור של האתר הארכאולוגי?‬
‫אני מצטערת, הסיור האחרון של היום התחיל לפני 20 דקות.‬
‫תחזור מחר.‬
‫יש לי טיסה בבוקר, אבל תודה.‬
‫טמפלו מאיור‬
‫זה בסדר. אני יכולה לקחת אותך.‬
‫המקדש היה קבור עד לפני תשע שנים,‬
‫כאשר עובדי חברת החשמל גילו את אבן הקויושלקי,‬
‫והמקדש שוב נתגלה.‬
‫וואו, את באמת מתמצאת בחומר.‬
‫לא, רק שיננתי את מה שאמרו לי.‬
‫תרשי לי לספר לך סוד קטן. זה מה שכל המרצים עושים.‬
‫- אתה מרצה? - כן, בסן אנטוניו.‬
‫באמת?‬
‫חשבתי ללמוד בארצות הברית, אבל...‬
‫אבל מה?‬
‫מוזיאון טמפלו מאיור קמילה‬
‫כלום. זה כלום.‬
‫כדאי לך להירשם.‬
‫אתה רוצה לשתות קפה אחרי זה, ולדבר על זה עוד קצת?‬
‫אשמח.‬
‫המקום הזה נהדר.‬
‫את באה לכאן הרבה עם החברים שלך, או משפחה, או חבר?‬
‫לא, אני בדרך כלל באה לכאן לבד.‬
‫אז, אין חברים, או משפחה, או חבר?‬
‫יש כמה חברים, אין חבר.‬
‫וכן, יש לי משפחה, אבל אנחנו לא מדברים עכשיו.‬
‫למה לא?‬
‫זה עניין קתולי.‬
‫גם אני לא מדבר עם המשפחה שלי.‬
‫למה?‬
‫זה עניין של אבא-שלי-אידיוט.‬
‫הוא התגרש מאימא שלי בזמן שהיא הייתה בבית חולים לחולי נפש.‬
‫בית חולים לחולי נפש?‬
‫נכנסה ויצאה. יש שאומרים סכיזופרניה.‬
‫- אבל אתה לא חושב כך? - אפשר לקרוא לזה כך,‬
‫אבל היא כל כך הרבה יותר מאשר ההתקפים שלה.‬
‫היא תוססת ואינטליגנטית ומתחשבת.‬
‫לא מגיע לה להיות נטושה.‬
‫לא.‬
‫לאף אחד לא מגיע.‬
‫אמצא דרך לעזור לה.‬
‫- באמת? - כן, אני מקדיש את חיי לזה.‬
‫זה נהדר.‬
‫זה כל כך יפה.‬
‫כשהייתי ילדה, סבתא שלי אמרה לי‬
‫שכוכבים נופלים הם דמעות של קדושים.‬
‫אני אוהב את זה.‬
‫יש אנשים שאומרים שהם חלקיקים שנגרמים על ידי ההתפוררות של שביטים,‬
‫וכשהם מתנגשים עם האטמוספרה שלנו, הם מתחממים ובוערים באור חזק, אבל...‬
‫"דמעות של קדושים", נראה לי שאני מעדיף את זה.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫אני אוהבת את הגרסה שלך.‬
‫שדברים שנותרו מאחור יכולים לבעור באור חזק.‬
‫מה את מחפשת?‬
‫אני לא יודעת, אני...‬
‫אני מרגישה כאילו איבדתי משהו.‬
‫משהו חסר.‬
‫- את רוצה שאסתובב? - לא, אני...‬
‫הכול בסדר?‬
‫זה כלום.‬
‫תודה שהקדשת כל כך הרבה זמן לאימא שלי,‬
‫אבל אם זה יותר מדי, את לא חייבת להמשיך.‬
‫אימא שלך דאגה לי כשאימא שלי לא עשתה זאת.‬
‫אבל אולי אני צריכה הפסקה קטנה.‬
‫בסדר.‬
‫את לא זוכרת שעשית תשע שיחות בינלאומיות למספר זר‬
‫- במקסיקו? - מה אתה אומר? שאני משקרת?‬
‫לא. אני תוהה אם זה חיוב שגוי,‬
‫אבל מוזר שאת מניחה שאני מאשים אותך בשקר.‬
‫- את משקרת? - רואה? אתה מאשים אותי בשקר.‬
‫- קמילה, במה מדובר? - כלום!‬
‫תראי...‬
‫יש משהו שמציק לאימא שלך מאז שפגשתי אותה,‬
‫ואני לא יודע מה זה.‬
‫היא מעולם לא סיפרה לי.‬
‫ולא רציתי ללחוץ יותר מדי. פחדתי ממה שאני עלול לגלות.‬
‫זה בסדר, אבא.‬
‫אנחנו נפענח את זה.‬
‫רק רציתי לעשות את הדבר הנכון.‬
‫רק רציתי שלכולם יהיה יותר טוב,‬
‫כדי ששינוי הזמן יהיה שווה את זה,‬
‫ושהיותי בחיים‬
‫יגרום לדברים להיות טובים יותר.‬
‫היותך בחיים זה טוב יותר.‬
‫אני לא כל כך בטוח.‬
‫מה?‬
‫רק רגע, אני באה אליך!‬
‫מה?‬
‫איפה אתה?‬
‫לאן את לוקחת את התינוק שלי?‬
‫חשבתי שאת לא רוצה לדעת.‬
‫את רוצה להחזיק אותו בפעם האחרונה?‬
‫אני יכולה להיות איתו קצת?‬
‫רק שעה.‬
‫זה יעשה את זה קשה יותר...‬
‫אני יודעת.‬
‫אני רוצה שיקראו לו על שמך.‬
‫אלחנדרו.‬
‫הלוואי שיכולתי לתת לך חיים טובים.‬
‫אבל...‬
‫יהיו לך חיים טובים יותר‬
‫ממה שאני יכולה לתת לך.‬
‫- בקה! - אלוהים אדירים.‬
‫זהירות, יש זכוכיות.‬
‫אביא חומר חיטוי.‬
‫את משקפת אותה, אבל את לא היא.‬
‫ברגע שתביני את עצמך,‬
‫תדעי מה את רוצה.‬
‫היי. את בסדר?‬
‫לא היה לנו מושג שאת עדיין מתמודדת עם משהו.‬
‫אימא ילדה בן בבית הזה.‬
‫זה אלחנדרו.‬
‫זה הסוד של אימא.‬
‫- מה קרה? - כלום.‬
‫זה כלום. זה כלום.‬
‫כלום!‬
‫אנחנו צריכים למצוא את אימא.‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬