Proč se to děje?
Prosím. Chci jen pomoct.
Co to sakra je?
Haló?
Hej. Jak je mám otevřít?
Hej!
Ale je tam jen jedna čárka.
Ne, Reede. Jedna čárka znamená, že nejsem těhotná.
Ach jo. Ale čůralas na to, viď?
Ano, čůrala jsem na to.
Dobře.
Neboj se. Chce to čas. Ne vždycky se to podaří hned.
-Jen se těším, až spolu založíme rodinu. -Já vím.
Miluješ děti.
To teda jo. Zvlášť když je navléknou do miniobleků.
-Jsi prdlej. -Já vím.
„Kam si to štráduješ? Nemáš přece práci, prcku.“
Ahoj. Co tady děláš?
Ahoj. Promiň, že otravuju tak brzo, ale přemýšlela jsem,
jak najít cestu k vlastním schopnostem.
A měly bychom probrat i to, co se probouzí v tobě.
Proboha, Almo! Nic se ve mně „neprobouzí“, jasné?
Včera večer jsem ti říkala, že jsem unavená ze svatby. Potřebuju se vyspat.
Hej, Almo!
-Tak já jdu. Miluju tě. -Já tebe taky.
Reede, nemáš být v práci? Kdo si pokecá s tvým tátou,
-když tam nebudeš? -Máš pravdu. Měl bych jít.
Dobře. Ahoj.
Ty nechápeš, jak je to vzrušující! Nezajímá tě, čeho jsi schopná?
-Musím do práce. -Zavolej, že jsi marod.
Mám být s tátou, ale tohle je důležité.
Snažíš se vyhnout práci na disertaci.
Nabízím ti šanci nahlédnout za oponu reality
a vidět tajemství skrytá za ní.
Docela mi vyhovuje se na tu oponu jen dívat. Je moc pěkná.
Ale já na něco přišla a potřebuju tvou pomoc.
Co za pomoc?
-Říkala jsem ti, jak se nemůžu připojit. -Jo.
Ale neřekla jsem ti, že kdykoli to zkusím, skončím v mlze.
Co to je? Co se děje?
Jsi tady! Vím, zpočátku je to děsivé.
-Jak se odsud dostaneme? -S tím chci právě pomoct.
Vidíš tu skvrnu, co se blíží? To jsou dveře.
-Narazíme do nich? -Asi ne.
-Nějaký nápad, jak je otevřít? -Neměla bys je otevírat.
Becco, dveře má člověk otevřít.
Zkus se podívat za ně.
Ne, chci odsud vypadnout!
Dobře.
Nevím, cos teď udělala, ale už to nedělej. Nikdy.
To je moc, kterou se k tobě snaží dostat tví předci. Velká neznámá!
Mluvíme tady o vesmíru!
Nemůžeš předstírat, že neexistuje.
Hej!
Popíráš, kdo doopravdy jsi! Slyšíš mě! Slyšíš...
9.00 - PRÁCE NA DIZERTACI S TÁTOU
-Camilo! -Ano.
Přišlo mi, že jsme přečerpali účet. Vybrala jsi 5000 dolarů?
-Vypomohla jsem sestřenici. -Které?
-Tu neznáš. -Musíte si být dost blízké,
-když jí dáváš tolik peněz. -Z čeho mě obviňuješ?
Obviňuju? Jen se snažím zjistit, kam se ty peníze poděly.
Musím vše hlásit? Nemůžu mít vlastní život?
-To jsem neřekl. -Mrzí mě, že mi nevěříš.
Prosím tě, tohle není kvůli mně.
Takže je to vždycky moje chyba?
Řekni mi pravdu. Na co byly ty peníze?
Už jsem ti to řekla.
Víš co, zapomeň na to.
-Almo! -Ahoj, mami. Všechno v pořádku?
Samozřejmě. Pojď dál.
Udělalas ty proslulé citronové řezy.
-Jsou na charitu do kostela. -Super.
Půjdou všechny ty peníze na podrobení žen nebo i na ochranu pedofilů?
Ahoj, tati.
Almo, konečně jsi tu.
Vrátila bych se a dorazila včas,
ale ty mi nepomůžeš na to přijít, takže tak.
-Nedrob mi na koberec. -Pane jo.
Nějak moc ti záleží na téhle realitě.
Dobře. Nejdřív projdeme revize.
A pak ještě jednou zkontrolujeme bibliografické zdroje.
To bude zábava.
Slyšela jsem, jak se s mámou hádáte. Proč?
-To nic nebylo. -Poslala někam peníze?
Do toho ti nic není.
Vážně? Vypadalo to, že před tebou něco skrývá.
Možná je v průšvihu. Kvůli tomu chlapovi, Alejandrovi.
Soustřeďme se na tu dizertaci, ano?
Dobře.
-Strana jedna... -Máš ještě svůj starý výzkum?
Jo. Na půdě chytá prach. Proč?
Máš záznamy od starých testovacích subjektů?
Podívám se, jestli měl některý potíže s připojením jako já.
-Almo... -Jsem zvědavá,
jestli je někdo jako já.
-Nikdo není jako ty. -Co když někoho najdu?
O čem to mluvíš?
Ale nic. Jen říkám, že by bylo hezké vědět,
jestli existuje někdo jako my, abychom si nepřipadali sami.
Ne, o tom nikdy nikomu nemůžeš říct. Odhalilo by to celou tuhle časovou osu.
I kdyby to byl někdo, komu můžeme věřit?
Nikdo by nepochopil, co jsem udělal.
-Já ano. -A já si toho cením,
ale nikdo jiný už nebude. Tak nechme minulost minulostí
a zaměřme se na budoucnost.
Jako to děláš ty?
Jak starý je tenhle úkol z výtvarky? Nebo tyhle noviny?
Snažím se pochopit svou matku. Dělám to bezpečně a normálně tak,
že zkoumám dějiny. A když je řeč o historii,
pověz mi o zemědělských postupech
starověkých kultur Střední Ameriky.
Tak jo, podíváme se na ty tvé revize.
Strana jedna.
Přes oběd pracuju. Uděláme to večer.
Dobře, ano, můžeme zkusit tu novou polohu, ale nechápu...
Chápu, jak se penis může dostat hlouběji,
ale nevystříkne sperma špatným směrem?
Musím jít. Tak jo, ahoj.
To byl šéf.
Dělám si srandu. To byl Reed.
To se mi ulevilo.
Přišlas ke mně do kanceláře. Bez ohlášení.
Upekla jsem citronové řezy do kostela, ale udělala jsem pár navíc.
Tak to děkuju. Ty miluju.
Vlastně jsem se přišla omluvit, že jsem se s tebou včera hádala.
Vím, žes to myslela dobře.
To měla být ta omluva.
Aha. Odpouštím ti.
A mrzí mě, jestli jsem do toho moc šťourala.
Fakt si o tebe dělám starost.
To nemusíš. Jsem v pořádku.
-Určitě? -Ano. Samozřejmě.
Jestli se něco děje, můžeš mi to říct.
Jsi moje máma. Budu tě mít ráda, ať je to cokoli.
Děkuji, ale jsem v pohodě.
Dobře.
Ještě jednou díky za řezy. Dáš si?
Ne. Je to samé máslo a cukr.
Ale ty brzy otěhotníš.
A tuk je pro dětský mozek dobrý.
-Dobrou chuť. -Dobře.
Můžu si odskočit?
Jsi dospělá. Nemusíš se dovolovat.
No jo.
Dobře.
VÝZKUM 2001 - 2003
Ano.
Ahoj, starouši.
-Ahoj. Díky, žes... -Co chceš?
Nemám náladu propadat se dalším magickým mrakem.
Neboj, já jen...
Chci ti ukázat tohle.
Páni. To je máma?
Koukni na signaturu.
Alejandro.
Jo?
Ten chlap mámu před lety maloval, a tys teď viděla, jak se hádají.
Třeba je to jen shoda jmen.
Něco s ním určitě měla. Koukni na věnováni.
„Pro mou krasavici. Kousek tvé duše tu zůstane navždy.“
Jak poetické.
Přesně to bys řekla milenci.
Máma asi měla v Mexiku lásku jménem Alejandro
a pořád spolu něco mají.
Ale no tak, Almo. Mluvíme o naší mámě.
Vždyť zrovna teď dělá charitu v kostele.
Já tomu taky nemůžu uvěřit.
Ale možná mámu doopravdy neznáme.
Ráno jsem zjistila, že převedla 5000 dolarů do Mexika
a chtěla to před tátou utajit.
-Proč by to dělala? -Co když ji Alejandro vydírá?
Chce prachy, jinak o nich tátovi řekne.
Vážně věříš, že je to možné?
Musíme to zjistit. Jen tak jí můžeme pomoct.
Snažila jsem se, aby se mi svěřila, ale nechce se mnou o tom mluvit.
Třeba existuje jiný způsob.
Co kdybychom spolu cestovaly do momentu, kdy jsi ho viděla v autě?
-Třeba uvidíme něco nového. -Aha, chápu.
Doufáš, že budu cestovat do svých vzpomínek.
Bylo by to tak zlé?
Becco, to, co děláme, je zázrak.
Můžeme to využít a pomoct naší rodině, zachraňovat životy.
Almo, buďme realistické. Měla jsem pár živých vzpomínek.
Vidělas, že ty dveře nejdou otevřít. Nezachraňujeme životy.
Zachránila jsem tátu.
Jak to myslíš?
Víš,
metaforicky jsem zachránila jeho duši.
Všechny děti zachrání své rodiče, dají jejich životu smysl.
Tak jsem to myslela. Hele, věř mi. Můžeme to využít, abychom život vylepšily.
Nechci si ho vylepšovat. Já jsem s ním na rozdíl od tebe spokojená.
Mám manžela, přátele, kariéru...
Taky mám přátele!
Nescházíme se,
ale dívám se na fotky jejich psů a hovínek online.
Myslím, že tě přednášet na vejšce nudí.
Jsi osamělá a hledáš v životě smysl.
Jaký je smysl tvého života?
„Vypadat hezky, být milá a dělat všechno, co mi matka a manžel řeknou.“
Ty život nežiješ, Becco.
Žiješ jen představu o něm, a ani to není tvoje představa.
To není pravda...
Já se aspoň snažím spojit s něčím, co mě přesahuje,
abych s životem naložila smysluplně.
-Co děláš s životem ty? -Žiju ho.
Čau, zlato. Promiň, že jdu pozdě. Alma zas neměla svůj den.
Co se stalo?
Nick se přišel dívat na golf, tak jsme si objednali křidýlka.
Ale přehnal jsem to a pálila mě žáha.
Nesmíš to s nimi přehánět.
Tak jsem hledal jedlou sodu.
A pak jsem v koupelně u tebe ve skříňce objevil tohle.
-Pořád bereš antikoncepci? -Ne.
Jistěže ne.
Ty jsou ještě z doby před svatbou.
-Aha. To dává smysl. -Jo.
Až na to, že poznám, když mi kecáš.
Nekecám ti.
Přísaháš, že mluvíš pravdu?
O co ti jde? Myslíš, že ti v jednom kuse lžu?
-Že sis vzal lhářku? -To netvrdím.
Jen se to snažím pochopit. Ty nechceš mít dítě?
Tak to není!
-Ovšemže chci. -Tak proč bereš ty prášky?
To bylo před tím, než jsme se vzali.
Já tohle nezvládnu.
-Cože? No tak, Reede. -Ne, nemůžu.
Kam to jdeš? Mluv se mnou.
Ne, jedu k rodičům. Potřebuju být s lidmi, kterým můžu věřit.
Ahoj, Same.
Ahoj.
Promiň, ale odkud se známe?
Viděli jsme se na večírku, byls tam s přítelkyní.
Všichni jsme byli pod obraz. Asi si to nepamatuješ.
Aha. Moc rád tě zas vidím.
-Já jsem Alma. -Sam.
Vypadáš spokojeně.
Jo, jsem. Díky.
Fajn. To jsem ráda.
Měla jsem pravdu.
S tátou.
Se vším.
Co prosím?
Jen... O čem jsme na tom večírku mluvili.
Ty si to nepamatuješ. Nevadí.
Už musím jít, ale rád jsem tě zas viděl.
A jsem moc rád, žes měla pravdu.
Becco?
-Panebože. -Ahoj.
To je dobře, že jsi tady. Promiň mi ty kecy předtím.
To nevadí. Máš pravdu. Nevím, co dělám.
A teď jsme se strašně pohádali s Reedem.
Potřebuju se s někým napít.
Tak to jsi tu správně.
-Chceš s ním mít dítě? -Ano.
Asi ano. Já nevím.
Bojím se, jestli jsem připravená
-přijmout zodpovědnost za dítě. -Řekla jsi mu to?
Nemůžu, myslí si, že jsem strašně vyrovnaná a schopná.
Vědět, jak nejistá si tím jsem, zničilo by ho to.
Tak to před ním skrývám, nakonec mu kvůli tomu i lžu, a tím to jen zhoršuju.
-Aspoň ho nepodvádíš. -To bych nikdy neudělala.
Co to je za pohled? Nikdy jsem ho nepodvedla.
-Ne v tomhle životě. -Co?
Neposlouchej mě. Jsem na sračky.
To snad ne. Hraješ tu hloupou písničku.
Jakou?
-Ani nevím, co hraju. -Vím, o co ti jde.
Píseň duhy jsi mi vždycky hrála, abys mě povzbudila.
No jo... Píseň duhy.
-To je tak dávno. -Tys nás sem zavedla. Díky daru, co máš.
To jsem nechtěla.
Pamatuju si první den, kdy jsme tu píseň složili.
Já taky.
Přišla jsi domů s pitomou básničkou o duhách.
A táta k ní vymyslel melodii.
Broukávala si ji babička Geraldine.
Byla jsem tak pyšná, že se tátovi ta píseň líbila.
Becco, tohle je jedna z věcí, které můžeme společně podnikat.
Vracet se do šťastných vzpomínek.
Vždycky jsi mi ji hrála, když bylo zle.
Ty si nepamatuješ na devět hovorů
na neznámé číslo v Mexiku?
-Takže lžu? -To nic.
Ne, jen by mě zajímalo, jestli nám to naúčtovali špatně.
A lžeš?
Vidíš? Obviňuješ mě, že lžu.
-Camilo, o co jde? -O nic.
Jsi v tom dobrá, Becco.
Nemůžu uvěřit, že jsme to udělaly.
Jo. Slyšela jsi, kvůli čemu se máma s tátou hádali?
Už tenkrát před ním něco tajila.
Jo, a pak dělala, že nic.
Stejně jako já s Reedem.
Byli pro nás jediný vztahový model,
-a pěkně nás podělali. -Na to se napiju.
Víme, co jejich manželství otrávilo. Mámin tajný poměr.
Fajn. Řekněme, že máš s tím románkem pravdu,
ale je to pořád její život. Nic s tím nenaděláme.
Můžeme se vrátit v čase a zařídit, aby Alejandra nikdy nepotkala.
Cože? To nemůžeme. Nebo ano?
Možná. Nevím, jaké jsou meze toho, čeho jsme schopny.
Dobře. Ale stále nevíme, jestli je to milenec, ne?
Správně. Musíme z ní dostat pravdu.
Ano. Ale jak? Zkouším to pořád!
Proč za ní prostě nejít a nedožadovat se, aby to vyklopila?
-Jako jednotná fronta? -Přesně. Pojďme hned.
Ale no tak. Nemůže to počkat do rána?
Co když se ten chlap objeví u mámy a bude chtít víc peněz?
Ježišikriste, Almo.
-Chceš jí pomoct, nebo ne? -Samozřejmě že ano.
Tak fajn, protože auto už je tady.
Co se děje?
Jsme tu, abychom zjistily tvoje tajemství.
-Abychom ti mohly pomoct. -Holky,
je pozdě a je z vás cítit víno.
Kdo je Alejandro?
Tys to řekla Almě?
Nerada něco tajím.
Jak jsem říkala. Nic.
Taky jsme viděli tenhle obraz od Alejandra.
Tam ta da dá!
Víme o penězích, co jsi poslala.
A taky víme o těch tvých dálkových hovorech.
Nevím, z čeho mě obviňujete, ale nelíbí se mi to.
-Měla jsi milostný poměr? -Prosím?
Vím, že nás tím mlčením chceš chránit,
ale ať děláš cokoli, jen to zhoršuješ.
Jo. Jsme dospělé, my to zvládnem. Tak jsi píchala s chlapem tátovi za zády.
-My to berem. -Prosím, běžte.
Ne. Jestli ti na nás trochu záleží, budeš muset s pravdou ven,
protože když to tajíš, ubližuješ celé rodině.
Téhle rodině jsem dala život.
Nemáte ani ponětí, čeho jsem se kvůli vám vzdala.
Jste fakt nevděčné.
-Co se tu děje? -Jen jsme chtěly pomoct mámě.
Ale ona nás nenechá.
-Promluvím si s vámi oběma u sebe. -Cože? Není nám patnáct.
Dobře.
Co si myslíte, že děláte?
-Byl to Beccy nápad. -Cože? To tedy nebyl.
Přišly jsme jen kvůli tomu, že se s mámou něco děje.
Až zjistíme co, navštívíme minulost a opravíme to.
Cože? „Navštívíme minulost?“ O čem to mluvíte?
-V pohodě. Ona to ví. -Co ví?
Neřekla jsem ti to, protože jsem věděla, že se rozzlobíš.
-Táta o tom ví? -On mě v tom vycvičil.
Co jsi jí přesně řekla?
Tati, Becca má taky schopnosti. Vzala mě zpátky do dětství.
Cože? Ty to dokážeš?
Proč jsi mi neřekla, že o tom táta ví?
Je to složité. Žili jsme jiný život.
Jak jiný?
-No, táta byl... -Dávej si pozor na ústa.
Změnili jsme s tátou realitu, abychom svět zlepšili. A povedlo se.
-Jak to myslíš? -Almo, říkám ti přestaň.
-Co to sakra bylo? -To ne. Mami?
-Mami! -Mami!
Camilo.
Nemůžu uvěřit, že máma jen tak odešla.
Co se to s ní děje?
Almo, co jsi to udělala?
Překlad titulků: Vixo
Kreativní dohled Jakub Zenisek