- Ce a fost asta? - Nu. Mamă?
- Mamă! - Mamă!
Camila.
Decăderea
Nu pot să cred că mama a plecat așa.
Ce e cu ea?
Alma, ce ai făcut?
Lumea se destramă.
De ce suntem aici? Becca, tu faci asta?
Nu! Nu știu ce e asta.
Nu e amintirea mea. Nu am mai fost niciodată în afara amintirilor mele.
Stai, tată?
E prea multă tristețe.
Nu lăsa să te copleșească. E bine.
Trebuie să ne scoți de aici. Acum!
- Becca! - Chiar acum!
Becca! Rahat!
Ești bine.
Tată, a fost amintirea ta?
Nu, nu a fost amintirea lui.
Ai accesat frica lui că mama îl va părăsi.
A părut așa real!
Becca, aceste viziuni
pot fi emoționante, dar pot fi și copleșitoare,
în moduri în care nu-ți dai seama, așa că mai bine le-ai da pace.
- Bine. O să încerc. - Ce facem cu mama?
Prin orice ar trece, e problema ei.
Problema ta e să termini disertația.
Tată, pe bune! Habar nu avem unde e.
- Ar putea fi în pericol. - Bine. O să verific cardurile.
Păi, a luat un bilet spre Mexic.
Merge să-și vadă familia.
A fugit în toiul nopții să-și vadă familia?
Așa se pare.
Deci, vreau să mergeți acasă și să vă băgați în pat,
să vă reveniți, da, bețivelor?
Și mama va veni când va fi pregătită,
și totul va fi bine.
Veți vedea.
Am venit să iau ceva lucruri. Încă nu știu ce să cred.
Aș vrea să te pot crede.
Reed.
Bună! Ați accesat căsuța vocală a Camilei Diaz. Lăsați un mesaj.
Bine, acum ce fac?
Bună, mamă. Sunt eu.
Îmi pare rău că am dat năvală așa peste tine.
Chiar ne facem griji pentru tine.
O să tot sun până răspunzi, bine?
Așa că ai putea să răspunzi.
Apasă pe buton.
De ce crezi că vei fi fericită în orice timp?
Alma. Trezește-te.
Alma.
Trezește-te. E important. Haide.
Ce surpriză!
Am sunat-o pe mama. Nu răspunde. I-am umplut căsuța de mesaje.
Câte mesaje vocale i-ai lăsat?
- Nu contează. Cam 27. - Douăzeci și...
Dacă s-a despărțit de Alejandro, el nu acceptă,
și ea trebuie să trimită banii într-un loc sigur?
Da. Mama ar putea fi în pericol.
- Asta spuneam. - Ce o să facem?
Păi, tata crede că s-a dus să-și viziteze familia.
- Hai să sunăm să vedem dacă e acolo. - Bine.
Pe cai, partenere.
Bună, scumpele mele!
Cine e?
Alma și Becca.
Am crezut că e iubițelul tău.
Vai, nu. Oprește-te.
Ai un iubit, bunico?
Te rog. Am un prieten cu care merg la biserică. Asta e tot.
Îngerașii mei, mă bucur să vă văd.
Ia ziceți. Ce se petrece?
O căutăm pe mama.
A luat un avion spre Mexic.
Am crezut că ar putea fi cu voi.
E în Mexic și nu a sunat?
Ai idee unde ar putea fi?
Păi, aici ar trebui să fie.
Ca și voi două. Ar trebui să fiți aici.
Toți ar trebui să fiți cu mine.
Putem să venim?
Da! Haideți! Haideți să mă vedeți!
Poate mama voastră e pe drum.
Bine.
Fantastic.
Pa, iubitelor.
- Pa. Ne e dor de tine. - Pa!
Vom merge câteva zile,
ne asigurăm că mama e bine, și ne întoarcem acasă.
Ador planul ăsta.
Hei, ce grozav e că amândouă vorbim spaniolă!
Ești ciudată.
Ador să-mi văd nepoatele!
Vai, ia te uită! Sunteți modele?
Nu, bunico.
Ba eu sunt.
Bună!
Bună! Mătușa Monse! Ce faci?
Vai, Becca și Alma! Dumnezeule!
Preferatele mele dintre toate nepoatele și nepoții. Cum o duceți?
Știu un bar de cocktailuri plăcut.
Unchiul Oscar e cu treabă,
dar vrea să vă îmbrățișez din partea lui.
Nu! Iubim îmbrățișările unchiului Oscar.
Da, sunt așa de prietenoase.
Păi, mama voastră încă nu a răspuns la apelurile noastre.
Nu știu unde e.
E o persoană foarte discretă.
Cu multe secrete, cred.
Deci, Becca, când vin micul Reed sau mica Becca?
Mai vedem...
Dar trebuie să-ți arătăm ceva.
Vă e cunoscută?
Am găsit acest tablou al mamei.
E semnat de un anume Alejandro.
Nu. Nu știm niciun Alejandro.
Cu excepția fiului lui Vicente Fernández, Alejandro Fernández.
Cine e acela?
E un cântăreț foarte cunoscut.
Chiar nu îl știm.
Tatăl lui cântă frumos melodii populare.
Stai, stai, bunico.
Știi vreun vechi iubit al mamei la care să se fi dus?
Iubit? Nu!
Nu, nu are niciun vechi iubit.
Mama voastră are un fost iubit.
Destul, Monse!
Nu! Nu știm nimic despre niciun iubit.
Poți să te uiți mai bine la asta?
Ca să te asiguri că nu e ceva cunoscut.
Nu, nimic.
Îmi pare rău.
Becca, ne-ai dus în amintirile bunicii.
Aia e mama.
Ceva nu e bine aici.
Îmi pare rău.
Nu cunosc acest tablou.
Înțelegi?
Ești supărată, bunico?
Nu! Doar că nu vreau să mai vorbesc despre asta.
- Bine. - Bine.
Uite, Becca, ai ajuns în marea galerie a căsniciei. Felicitări!
Da.
Ador poza aceea cu mama și tata.
Da. Par fericiți.
Deci, ce crezi că ne ascunde bunicuța?
Nu știu. Viziunea pe care am văzut-o a fost tare ciudată.
Părea că se ceartă sau ceva.
Sau poate a fost doar frica ei, ca și cu tata?
A fost o amintire reală.
Orice a fost, nu a vrut să vedem.
Poate trebuie să te deschizi.
- Ce vrei să spui? - Tu ești empatică.
Când accesezi memoria cuiva, le iei toate emoțiile.
Dacă înveți să te deschizi și să devii nimic,
sentimentele vor curge în tine, și vei experimenta adevărul pur.
Are logică și pare ușor.
Doar încearcă. Vei înțelege. Vom vorbi iar cu bunica.
- Dar mătușa Monse? - Ce e cu ea?
Ea știa ceva. Am putea să o întrebăm.
Bine, să începem cu asta.
E tata.
Vedem ce-i zicem când ne întoarcem.
Două paloma și un whisky. Mulțumesc.
Mă distrez așa de bine. Mulțumesc că m-ați invitat la un pahar.
Mă simt ca o fată care fuge ca să meargă la petreceri.
Parcă ai fi Becca! Ea se strecura și se săruta cu băieți.
Nici vorbă! Minți! Becca întotdeauna e fată cuminte.
Alma, obișnuiai să fumezi iarbă în pod.
Ce nebunie. Camila întotdeauna se poartă de parcă ați fi îngerași.
- Poate nu și Alma. - Nu, nu și Alma.
Dar tu, mătușă?
- Eu? - Da, tu!
Păi, când eram în liceu,
obișnuiam să le vând oamenilor... Cum se zice în engleză?
- Cocaină? - Ce?
- Pe naiba! - Nu mă așteptam la asta. Ce?
Era în anii '80. Aveam nevoie de bani de haine.
Doamne. A făcut oare și mama ceva de genul? Ceva amuzant?
Nu. Doamne.
Păi... Nu.
Pentru ce a fost pauza?
- Ce pauză? - Nu. A fost o pauză.
- Nu! - Da, a fost.
Nu e secretul meu să-l zic.
Nu, te rog! Te rog, mătușă. Spune-ne. Știi ce secretoasă e mama.
Ea nu ne-ar spune. Vrem să o știm mai bine.
Ce o să zică Camila când o să afle că v-am zis?
Doar n-o să-i povestim. Mătușă!
- Mătușă! - Bine. Păi...
Mai devreme, când ați întrebat despre un iubit...
Când eram tinere, mama voastră avea un iubit.
El studia în biserică,
la seminar, să fie preot,
și s-au iubit atât de mult!
Se deschide așa ușor.
Uite. Mătușa Monse.
I-am văzut când eram doar o fetiță.
La anii mei, văzusem sărutări doar în filme și la televizor,
dar acesta nu era deloc fals.
Am căutat mereu o dragoste ca a lor,
dar fără să o găsesc.
Era o vreme când Camila era altcineva.
Un om fără griji.
Vreau să-l cunoști pe iubitul meu.
Dar trebuie să ții secret, da?
M-au dus în lumea lor și am devenit o familie secundară,
înăuntrul familiei.
Dar trebuia să avem grijă.
Mama voastră mă trimitea să duc mesaje secrete între ei.
Foloseau nume false și se vedeau în secret.
NE VEDEM LA MUNTE. MARIA
Mă simțeam un mic spion.
Dar Camila a intrat în bucluc și pe el l-au trimis la altă biserică.
I-a frânt inima.
Scuzați-mă!
Și după asta, mama voastră a devenit o persoană diferită.
S-a dus departe de casă, iar noi două
nu am mai avut aceeași relație.
Trebuie să plec acum.
Nu știu dacă dă vina pe mine pentru bilet.
Dar mai e ceva cu această poveste.
Când aveam 12 ani,
mama mi-a spus că Camila s-a dus la facultate,
dar mai târziu, am auzit-o zicându-i tatei altceva.
Atunci când băiatul a devenit preot,
Camila s-a dus să stea cu el. În păcat.
Doamne! S-a dus să stea cu el și după ce a fost mutat?
Asta îmi spun
fiindcă e mai puțin trist așa.
Mai știi numele lui?
Era Alejandro? Și ar fi putut să picteze un tablou al ei?
Nu, nu așa îl chema, dar, cum ziceam, foloseau nume secrete.
Deci poate e ceva ce doar ea va înțelege.
Unde e el acum?
Nu, nu. Asta nu am să vă spun.
Te rugăm, mătușă. Vrem doar să o ajutăm.
Încercăm să îndreptăm relația. Te rog.
Asta e tot. Promitem.
Acela e.
Haide. Mă descurc.
Bună. Bun venit în biserica Fecioarei din Guadalupe!
Bun. O căutăm pe mama. O cheamă Camila Diaz.
A plecat din oraș de câteva zile și nu avem vești de la ea.
Îmi pare rău să aud asta.
Numele Alejandro vă spune ceva?
„Alejandro.”
Nu. Nu prea cred.
Haide! Știm că ai avut o aventură cu mama.
Știm că ești în viața ei.
Nu știm asta chiar sigur. De fapt, nu știm.
Asta e o acuzație gravă.
Părinte, iart-o pe sora mea. Îi pare rău.
Doar ne facem griji pentru ea.
Și căutăm orice care să ne ajute să o găsim.
Îmi pare rău că v-ați pierdut mama,
Dar eu nu am văzut-o pe Camila de foarte, foarte mulți ani.
Voi și mama voastră sunteți în rugile mele.
Mulțumim pentru timpul acordat, părinte.
- Să mergem. - Tipul e un mincinos.
- Oprește-te. - Minte! Află adevărul!
Vrei să o găsești pe mama sau nu? Ești singura care o poate face.
Dacă o fac, vom sfârși în ceață.
- Nu vrea să aflăm. - Doar încearcă.
Nu ar trebui să facem asta.
Știi care e visul meu?
Că vom face iar dragoste.
Camila, te rog. Sunt obosit.
Nu!
Să mă mărit
și să am o familie.
Cu tine.
Da, cred că mi-ar fi pe plac o astfel de viață.
Familia mea e deja rușinată că am fost transferat.
Dacă voi fi excomunicat,
nu mă vor ierta niciodată.
Camila.
Nu ne putem distruge viețile.
Nu vreau nici să-ți distrug familia.
Avem răspunderi mai mari decât noi.
Îmi pare rău, dar...
Nu pot.
Deci chiar s-au despărțit.
Nu pare în regulă. Nu-mi place. Pare greșit.
E în regulă. Hai să mergem.
Știu că e greu, dar durerea n-a fost a ta.
Dacă oamenii nu vor să le săpăm în suflet...
Doar o ajutăm pe mama.
De ce se teme tata să fac asta?
Bănuiesc că nu crede că vei putea face față
- ... anumitor aspecte. - Poate așa e.
Lasă-l pe tata! Știu că poți să o faci! Și o facem cu un motiv bun.
- Bine. - Bine.
Bunica știe ceva ce nu vrea să ne spună
sau să recunoască.
Nu vreau să o deranjez pe bunica.
Dacă te deschizi în amintirile ei cum ai făcut aici,
poți afla orice ascunde.
Bine, bine. Să mergem să o facem, sperând
că ea e răspunsul la asta și o vom găsi pe mama și vom pleca.
- Becca, eu... - Nu, e în ordine. Haide!
- Bunico? - Da.
Putem vorbi?
Desigur. Ce e, dragă?
Știm despre relația mamei cu părintele Reyes.
Despre ce vorbești?
Nu știu nimic despre asta.
Sigur nu știi nimic despre tablou sau despre Alejandro?
Te rog. Nu mă mai deranja cu asta.
Nu știu.
Fă-o. Fă-ți treaba.
Asta e amintirea pe care o bloca.
Acolo e mama.
Casa din tablou.
Camila!
Ce faci aici?
Mamă, cum m-ai găsit?
Aici locuiești?
Cu cine locuiești?
Știu că nu mai ești cu părintele Reyes.
A venit pe la noi să te caute.
Poate că locuiești în păcat cu cineva nou.
Mamă, jur, nu e...
Ce fel de femeie ești?
Una care se culcă cu oricine vine.
Mamă, de ce spui asta?
Ce vor gândi oamenii când vor afla...
Mamă, te rog. Pot să-ți explic.
Poți face orice vrei,
dar să nu te întorci acasă.
Ne-ai făcut familia de râs.
Mamă, te rog...
Mamă!
Iisuse Hristoase! Bunica a tratat-o așa pe mama?
E... E prea mult. Nu pot...
Bun. Scoate-ne de aici.
Sunt o mamă groaznică.
Nu știu unde s-a dus Camila,
dar e om în toată firea.
Nu mă pot băga în viața ei iar.
Mă duc să mă întind.
Păi, a fost oribil.
Îmi pare rău, Becca,
dar vom repara tot ce e stricat în familia noastră.
Promit.
Nu știu cum funcționează. Nu știu ce fac.
Ba știi. Și o faci.
Haide. Să o găsim pe mama.
Bine.
Asta e. E casa din tablou.
E tata. Cred că-și face griji.
Totul va fi reparat, Becca. Ai puterea să repari orice facem.
Asta e calea.
Nu știm, Alma, cine va fi în spatele ușii.
Și mama nu vrea să știm.
E ultima șansă să nu o facem.
Va fi bine, în regulă?
Alma, eu...
Becca?
Becca!
redactor Robert Ciubotaru