Bli her. Jeg kommer tilbake.
-Det har vært en ulykke. -Hva snakker du om?
Hvor er pappa?
Du skulle ha vært der.
Det var planen.
Jeg beklager at jeg ikke stilte opp, min kjære.
Men jeg er her nå.
Går jeg fra vettet, som Geraldine?
Nei.
Vel, ja og nei.
Noen kan se mer, de kan føle mer, de kan vite mer.
Bestemora di var en slik, og det er du også.
En slik?
Du er mentalt syk.
Du reiste ikke tilbake i tid,
og faren din snakker ikke med deg. Han er død!
Jeg ville slått opp med deg nå, men når tidslinjene er justert,
vil jeg aldri ha møtt deg.
Pappa kom ikke.
Jeg må forsikre meg om at pappa ikke kommer ut av den hula.
Vi møtes i bilen.
INNKOMMENDE ANROP BECCA
-Si at du fant henne. -Ja. Hun er trygg.
Gudskjelov.
-Sam, hun er trygg. -Det var en lettelse å høre.
Hun er åpen for å komme hjem og ta pillene.
-Hva med klinikken for mental helse? -Jeg skal ta det opp.
Hun stjal bilen, dro til Mexico for å treffe sin døde far.
-Hun trenger hjelp. -Jeg vet det, mamma.
Vi skal skaffe hjelp.
Pappa?
Kom etter meg.
Pappa?
Fungerte det ikke?
Pappa?
Du kan ikke gjøre dette mot meg igjen!
Ay niña. Du ser fortapt ut.
Kan jeg hjelpe deg?
Ellers takk. Søstera mi venter på meg.
Er det derfor du gråter?
Nei.
Jeg gråter fordi...
...fordi jeg ikke kan være den alle tror jeg er.
Det er aldri for sent å endre ting.
Nei.
Men hva om de har rett om meg?
Tror du det?
Jeg vil bare flykte, men isteden må jeg klatre
inn i mammas bil, ved siden av søstera mi, og være familiens ødelagte.
Jeg ser ingen bil.
Hva?
Hvor er bilen?
Hei, Alma. Hva skjer?
-"Hei, Alma. Hva skjer?" Hvor er du? -Jeg er i Bora Bora.
Jeg er på bryllupsreise med Reed. Vi dro etter bryllupet. Du vet dette.
Hva?
Alma, klokka er 03.00. Hva vil du?
Vil du snakke med meg? Hva skjer?
-Hva? -Det kalles tidssoner.
Du vet hvordan det er.
-Skjedde det? -Ja, jeg giftet meg med Reed.
Ikke lat som du ikke liker ham. Det vet jeg du gjør.
Er det søstera di?
Si at Bora Bora er Bora Begredelig uten henne.
-Reed hilser. -Det var ikke det jeg sa.
Becca. Pappa. Hvor er han?
Hvordan skal jeg vite det, Alma? Jeg er i Bora Bora.
Og Reed sier det er "Bora Begredelig" uten deg.
Takk.
Ler hun?
Men er pappa i live?
Herregud, Alma. Du skremmer meg.
Har noe skjedd med pappa?
Nei.
Jeg hadde bare en rar drøm om at han ikke var i live. Men han er i live?
Alma, jeg er veldig trøtt. Og jeg skal på paraseiling om tre timer.
-Må legge på. Glad i deg. Ha det. -Men pappa er i live?
Jeg tror pappa er i live.
Flott. Betyr det at du kan dra hjem?
Det betyr at verden er et magisk sted,
og at alt er mulig.
Jeg håper livet ditt blir perfekt nå
og at alle vil elske deg.
Ja... Jeg også.
Går det bra?
Ja da.
Er du sint på meg?
Hvorfor skulle jeg være det?
Jeg vet ikke.
Hvis du leter etter faren din, er han på kontoret.
Ok.
Kom inn.
Pappa.
Hei, Alma.
Pappa.
Det er meg.
Det fungerte.
Tidslinjene er justert.
Alma...
Min Alma? Er du...
Er du her?
Husker du?
Ja.
Herregud!
Herregud. Jeg visste ikke om det ville skje!
Ble du energi? Hvordan var det?
Jeg vet ikke. Kult?
Utrolig! Det er bare utrolig!
Pappa...
Du er så gammel nå.
Ja, det er flott å se deg også.
Jeg har ventet på deg siden jeg fusjonerte med meg selv.
Det var halloween-kvelden for 17 år siden.
Herregud, for meg var det i går.
Du har vært her hele tida også.
Det er bare det at denne bevisstheten har fusjonert med denne tidslinja.
Det er deg på vitenskapsmessa. Videregående. Du kom på andreplass.
Gutten som kom på første, hadde bygd et romskip drevet av gress.
Og du sa: "Hvis du trenger mer gress, kan du klippe plenen vår."
-Jeg får minner herfra. -Det er fascinerende. Her. Prøv dette.
Dette er college.
Du har stilt opp på alt.
Hele livet.
Jeg, og Becca, og mora di...
-Du er sent ute. -Til hva da?
-Timen. -Timen?
Du er lektor på universitetet. Du har undervisning.
-Kutt ut. -Kom igjen.
-Jeg kan ikke undervise på college. -Jo.
-Jeg kom nettopp. Ok! -Jeg skal vise deg.
Du klarer dette.
Hei.
Jeg er lektor...
Lektor Winograd-Diaz.
Men det vet dere, selvfølgelig,
så det er rart at jeg sier det.
Kom igjen, minner.
Hva?
Men hva om jeg sa at jeg er et tre?
Eller et hus?
Hva om jeg sa at jeg er jorda, og sola og månen?
Og hele universet?
Jeg er fortida. Og samtida. Framtida. Jeg er alle ting.
Jeg er teotzin.
Hvem er teotzin?
Hva er teotzin?
Jeg har det!
I nahuaenes filosofi er teotzin den hellige kraften
som gir liv til alt og er alt.
Teotzin er deg. Teotzin er meg, og treet, og huset.
Alt sammen. Alle oss. Alt er teotzin.
Inntrykket at vi er atskilt
er bare en illusjon.
Det er kult.
All den kunnskapen bare kom. Tenk at vi får gjøre dette sammen!
-Det er spennende! -Hva mer kan jeg gjøre?
Jeg presset deg til å lære piano. Du er flink.
Jeg har alltid ønsket at noen presset meg til det.
Og du snakker spansk.
Ikke si dette! Snakker jeg spansk?
Ja, jeg snakker spansk!
Jeg oppmuntret mora di til å bruke sitt morsmål hjemme.
Og nå snakker jeg litt spansk også!
Aksenten din er kjempemorsom.
Jeg tror du mener excelante.
Nei, jeg tror ikke det.
Og vi bør gå tilbake til avhandlingen din.
Avhandlingen?
Ja, du skriver en PhD-avhandling.
Når du leverer og publiserer, har du fast stilling og er sikret.
Kan jeg hoppe fram et par år? Det høres fryktelig ut.
Slapp av, jeg skal hjelpe deg, som alltid.
Men... Hva om jeg ikke er så flink som henne?
Hvem?
-Den andre Alma. -Andre?
Du er henne, ikke sant? Du husker bare den andre tidslinja.
Dette vil komme tilbake. Du vil elske dette livet.
Ja. Riktig.
Jeg vet det.
Du! Hvordan er vennene mine her?
Hva med Sam? Kjenner jeg ham?
Vi snakker ikke om slikt.
Skjønner.
GERALDINE SPILLER PIANO
Hva gjør du med bilder av mora di?
Jeg prøver å forstå henne bedre, hvorfor hun tok valgene hun tok.
-Hvorfor hun gikk fra forstanden. -Slik du var før.
Har du reist tilbake i tid for finne det ut?
Nei. Mine evner er mer begrensede siden jeg er tilbake i min fysiske kropp.
Så jeg bare undersøker på gamlemåten.
Hva har du funnet ut?
Hun endret fornavn da hun kom via Galveston-havna.
Det var ganske vanlig, ikke sant?
Folk ville assimileres eller ble tvunget til det.
Ja. Men fornavnet hennes var Ruchel, som kan oversettes med Rachel.
Så hvorfor Geraldine?
Vi reiser tilbake og finner det ut! Jeg hjelper!
-Nei. -Kom igjen! Det blir gøy!
Politi?
-Det er farlig. -"Farlig"? Hva mener du?
Vi reddet deg, eller hva?
Tenk alt vi kan gjøre, sannhetene vi kan avdekke,
livene vi kan hjelpe.
Tenk på skaden vi kan forårsake, og alle vi kan såre.
Vi var heldige. Jeg fikk et nytt liv. Du fikk et nytt liv.
-Vil du risikere dette? -Du ville hjelpe mora di.
Du startet forskningen for å hindre institusjonalisering.
Mora di var bekymret for at jeg var schizofren,
så min forskning måtte avsluttes.
Jeg fokuserte på deg og Becca. Dere er mitt liv nå, og jeg er lykkelig.
La oss se om vi klarer.
Nei, jeg vil ikke.
Alma. Slutt. Alma!
Pappa!
-Nei! -Alma.
Klarte ikke å kontrollere det. Kunne ikke gå noe sted. Herregud.
Har jeg ikke evner i dette livet?
Du har ikke prøvd. Kan være en indikasjon på
at du bør legge det til side.
Hva skal jeg gjøre her?
Gjøre det beste ut av livet. Her og nå.
Vi har bygd et flott liv sammen. Faren din er i live.
Er ikke det ekstraordinært nok?
Selvfølgelig er det det.
Hei.
Sam?
TEZCATLIPOCA
KJÆRE PAPPA. DET GJØR MEG VONDT Å SI DETTE, MEN...
COATLICUE - FEIE FOR Å OPPRETTHOLDE HELLIGDOMMEN -
Herregud!
Så...
Hvordan var bryllupsreisen?
Flott. Vi bodde i en bungalow over vannet.
-Hva er en bungalow over vannet? -De bygger bungalower oppå vannet.
Så om morgenen åpner du døra og går ut i havet.
Så en dame bli truffet av en lastebil i dag.
-Herregud. Går det bra med henne? -Ay!
Jeg kunne ikke gjøre noe.
Jeg så henne sprelle som en døende fisk.
Ok, Alma...
Men så kom ambulansen, så alt er sikkert bra.
Ok, bra. Så hun fikk hjelpen hun trengte.
Ja.
Kan vi vente barnebarn snart?
-Mamma! Herregud! -Dere er gift. Hva venter dere på?
Sannheten er at vi ikke venter.
Vi skal egentlig ikke si noe før jeg er gravid.
-Pokker, beklager. -Så spennende.
Helt klart.
Ja. Gratulerer, antar jeg, med å ha ubeskyttet sex.
Unnskyld meg.
Hallo.
De kaller det vørterkake, men for meg er det brød.
Trenger ikke din mening om mine handlinger.
...hele tida. Noen tror at all tid skjer samtidig,
-vi bare opplever den lineært. -Hva?
Forbløffet.
Så kan jeg... Kan jeg spise denne?
Da gjør jeg det.
Ja! Hei!
Pappa, jeg klarte det. Jeg presset på og reiste ut av tåka.
Lukk døra.
Jeg fortsetter å prøve, og ender alltid opp i tåka.
Hvorfor klarer jeg det ikke?
-Jeg vet ikke. -Du er en begavet fysiker. Finn det ut.
Vi trenger ikke finne det ut hvis du slutter å prøve.
Pappa... Jeg tror det er noe med mamma.
Jeg så henne krangle med en mann utenfor huset.
-Jeg vil ikke høre det. -Hva om hun er i trøbbel?
Hun har grått og sovet om dagen. Det er ulikt henne.
Så hoppet hun opp under middagen for å ta en telefon. Mamma. Telefonnazien.
Hvis du tror hun er i trøbbel, spør henne.
-Hun holder det hemmelig. -Kanskje du ikke må vite det.
-Jeg kan hjelpe. -Kanskje hun ikke vil ha hjelp.
Kanskje hun trenger min hjelp.
Alma, jeg har et nytt liv her. En ny sjanse.
Jeg gjør alt jeg kan for å fortjene dette.
-Jeg vil ikke sette det på spill. -Vi kan gjøre ting bedre.
Eller jeg kan miste meg selv igjen.
Forskningen, besettelsen med å få tilgang til evnene.
Jeg etterlot deg på gata da du var liten.
Jeg har gjort fæle ting.
-Det var en annen deg. -Det er fortsatt en del av meg.
Jeg vil ikke åpne den døra.
-Pappa, vi har krefter til å hjelpe... -Bestemora di og jeg mistet oss selv.
Og jeg vil ikke se det skje med deg.
Pappa, i dag, da jeg så den dama bli truffet av en lastebil,
kunne jeg ikke gjøre noe for å hjelpe.
Kanskje det ikke var ditt ansvar.
Alt er ikke det.
Becca. Vent.
Beklager at vi bare gikk. Du var på fars kontor,
-så jeg tenkte du jobbet. -Becca...
-Kan jeg snakke litt med deg? -Jeg er i bilen.
Det er litt tahitisk ukulelemusikk som roper på meg.
-Så tullete. -Ja.
Jeg ville spørre deg om det er noe som foregår med mamma.
Jeg vet det. Det er noe som foregår.
Hun vil ikke engang snakke med meg.
-Hva tror du det er? -Vel... Jeg så noe.
Etter bryllupet var jeg innom for å levere noen ting
før vi tok flyet.
Mamma var i bilen utenfor huset...
Trenger ikke din mening om mine handlinger.
Becca, hva gjør du her?
Herregud. Det var deg.
Det var du som så dette.
Hva?
Nei, Alejandro. Du må dra. Nå!
Mamma, hvem var det?
Ingenting. En gammel venn.
Hva? Hvem?
Så du tenkte på dette under middagen.
Det jeg så, så jeg gjennom deg.
Så du det? Men ingen har vært i stand til å gjøre det før.
"Før"? Har dette skjedd før?
Kan du oppsøke gamle minner? Kan du bevege deg gjennom tida?
Jeg reiser ikke i tid. Det er ikke rart på den måten.
Becca. Du reiser i tid. Du er tidsreisende.
Jeg også. Jeg mener, jeg kan ikke nå, men... Vi kan gjøre dette sammen.
Hva?
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Gry Impelluso