Ruchel.
Našli jste mě.
Proč jsi byla za těmi dveřmi?
Nechali mě tady.
Kdo?
Já.
Jak to? Co se stalo?
Už si nejsem jistá.
Kde jsme?
Doma.
Můžeš nám to ukázat? Chceme to pochopit.
-Chceme ti pomoct. -No tak.
S námi budeš v bezpečí.
Tady jsem vyrostla.
Jestli jste neviděl, kdo to byl, nemůžeme vám pomoct.
Ruchel, kam to vede?
To je můj dům.
Dobrý den, přejete si?
Jsi Zusman Talmon?
Ano.
Musím mluvit s tvojí ženou.
Proč jde dovnitř?
Chtěl, aby se máma na něco podívala.
Můžeš nám to ukázat?
Jistě.
Líbo...
Je tady strážník.
O co jde?
Prý jsi jasnovidka.
Dokážeš předpovídat budoucnost.
Ne.
Tak to není.
Vím, že ano.
A potřebuju něco vědět.
Zaplatím ti.
NÁRODNÍ RADIKÁLNÍ TÁBOR
Co myslíš, drahoušku?
Můžeš pánovi pomoct?
Pomáháš lidem, ne?
Přátelům a rodině, ale nikdy za peníze.
Udělej výjimku.
Maminka měla dar. Učila jsem se od ní.
Co chcete vědět?
Chci jednu ženu požádat o ruku.
Co mi odpoví?
Netušil jsem, že babička byla mystička.
Co dělá s tou mísou?
Používá to na zkoncentrování síly.
Mnoho starověkých kultur používalo odraz hladiny
jako portál do vyšších sfér.
Nevidím to jasně.
Ale jsem si jistá, že ta žena vás miluje. Jak by ne?
Zkus to znovu.
Je to jasné, mami.
Odmítne ho.
Já vím, ale nesmí to slyšet.
Bude to klást za vinu nám.
Co říkala?
Co říkáte?
Mluvte polsky, a ne tou vaší židovštinou.
Omlouvám se.
Moje dcera byla zmatená.
Promiňte, ale nepomůžeme vám.
Ztráta času.
Ale proč?
Proč je musíme spálit?
Jen za to, že je máme, nás můžou zatknout.
Dokonce i náš rabín je proti.
Brzy nám vyřídí doklady k emigraci.
Pak budeme moct odejít.
Kam jedeme?
Milujeme náš domov.
Ale nebezpečí narůstá.
Při plánování odchodu musíme být opatrní.
Pojďte se podívat.
Mami!
Tati!
Mami...
Zatraceně.
Když to nezničíme, tak zničí nás.
Teď jdi do kůlny a přines koště.
Tak jdi.
Co se tam stalo? Cos viděla?
Nemůžu si vzpomenout, ale co se stane dál,
je ztracené tamhle.
-Nemáš ponětí, co tam je? -Ne.
Ale bydlí tam Geraldiny.
Geraldiny?
Jo.
Ona je já.
Všechny jsou.
Ta druhá část její koláže.
Je tam všechno.
Dům na Greene Road.
A to je internát, kde v San Antoniu prvně bydlela.
Její porod.
Je tam všechno.
Je to všechno tak skutečné.
Tak skutečné, ale tak daleko.
Drží své dětství hluboko v podvědomí.
Něco chce vytěsnit, něco o té vesnici
nebo nějakou traumatickou vzpomínku ztracenou v prázdnotě.
Správně. Měla jsem pravdu!
Na tom prázdném místě je to, co ji pronásledovalo.
Důvod, proč řekla mámě, aby neadoptovala Alejandra.
Když to spravíme, spravíme všechno.
Možná ano.
Musíme se dostat k tvým jiným verzím,
aby si vzpomněly, na co chtějí zapomenout.
Co je?
Ruchel, co se děje?
-Co se stalo? -Nechci tam jít.
Pokaždé, když tam jdu, volám na ně. Je jim to jedno.
Nechápou, že jsem tu osamělá.
Dobře. Ruchel, teď jsme tu s tebou my, ano?
My se o tebe postaráme.
Ukážeš nám, jak se tam dostat?
-Dobře. -Dobře.
Ahojky.
Potřebuješ pomoct najít rodinu?
Ne, mišpoche ne.
Evelyn.
A ty... Kdo jsi?
ZAOCEÁNSKÝ PARNÍK GERALDINE
JÍZDENKA PLATNÁ PRO: 1 NEZLETILÁ OSOBA
Geraldine.
Pojď. Geraldine.
Věděl jsem, že si změnila jméno, ale stále nechápu proč.
-Co se stalo s jejími rodiči? -Nevím.
Ať to bylo jakékoli trauma, donutilo ji to všechno změnit.
Musíme najít chvíli, v níž bude ochotná říct nám, co se stalo.
Jeden jediný okamžik v celém jejím životě, ale...
To je hodně okamžiků.
Kristepane!
-Musíme si tu dávat pozor. -Jo.
Hele! To je její svatební den. Zkusme to tam.
Jen se jí zeptáme, co se stalo potom, co tvůj táta rozbil mísu.
Tak jo.
Mami, musíme se tě na něco zeptat.
Ne.
Dnes ne.
To jsem já. Přišli jsme ti pomoct.
To ne. Jděte pryč!
Mami, pomoz nám pochopit, co se stalo.
Co je tady?
Proč jsi ji sem přivedl?
Můžeš ji vzít na chvilku stranou?
Nikam se nedostaneme, když ji uvidí.
-Dobře. -Tati, pojď.
Dobře.
Co to zpíváš, mami?
Něco, co jsem zaslechla ve snu.
Bože, to jsme viděli.
Mami, potřebujeme tvoji pomoc.
-Promluvíš s námi? -Ne.
Nemyslím si. To není dobrý nápad.
Ale ano, můžeme všechno spravit. Jen nás vyslechni.
Je to důležité.
Musíš nám říct, co se ti stalo, proč jsi Ruchel opustila.
Řekla jsem, že ne!
To nic, tati. Najdeme lepší okamžik.
Chceš vidět hvězdu nadhazovačů?
Cože?
Jdi stranou, Jacobe. To je nebezpečné. Co to vyvádíš?
Až se táta vrátí domů, řeknu mu, že jsem tu televizi rozbil při hraní.
Protože když nezjistí, žes ji rozbila ty, nebudeš muset zas odejít.
Ty máš plán na všechno.
Jacobe.
Vím, že dělám věci, kterým nerozumíš.
Ale věz, že tvoje maminka tam hluboko uvnitř pořád je.
Já jen... Občas jsem trochu popletená.
Tak co kdybych to tady uklidila
a pak si dáme zmrzlinu?
Byla celý můj svět.
Mám nápad.
Mami.
Stalo se ti něco, když jsi byla malá?
Něco, co tě popletlo?
Ne.
Ne, moje...
Moje máma i táta mě měli moc rádi.
Až tak moc,
že mi koupili jízdenku na velikánskou loď do Ameriky,
kde mě čekala spousta možností.
Mám opravdu velké štěstí.
Ale co tvoje máma a táta? Přijeli pak?
Zůstali.
Zůstali se mnou v mém srdci.
A tam si je uchovávám dodnes.
Tohle...
Takhle se to nestalo.
Jak to myslíš?
Ten červený kabát patřil mé matce.
Ne.
Už si vzpomínám.
Prosím vás, nedělejte to!
Kvůli tobě mě odmítla.
Proklela jsi mě.
Mami!
Tati!
Zatraceně.
Když to nezničíme, tak zničí nás.
Věděla jsem, že už bych se neměla dívat,
ale chtěla jsem být víc jako máma.
Chtěla jsem pomáhat lidem.
Jednou jsem si myslela, že se moje předpověď nevyplní.
Ale vyplnila se.
Prosím, nedělejte to!
Kvůli tobě mě odmítla.
Proklela jsi mě.
Ne. Přísahám, prosím.
Všechno jsme zničili. Tím to končí.
Ano, to je konec.
Kde máš dceru?
Je u kamarádky.
Ne, prosím, ne!
Celé dny jsem čekala na jejich návrat.
Ale věděla jsem, že se už nevrátí.
To je celé. Je to všechno moje chyba. Zemřeli kvůli mně.
-Ne, to neříkej. -Měla jsem je varovat.
Všechno jsem to viděla. Mohli jsme spolu utéct a schovat se.
Tohle si s sebou nesla celý život.
Kladla si za vinu smrt rodičů.
Myslíš, že kdybys rodiče mohla znovu varovat,
že by změnili názor?
Nevím.
Přivolala jsi nás na pomoc.
Ne?
Tak vidíš. Nemusíš se bát.
Co kdybychom to zkusili ještě jednou?
Dobře.
Zatraceně.
Když to nezničíme, tak zničí nás.
Tati, prosím!
Musíte utéct. Musíte pryč.
Jde sem policie a odvedou nás.
Nemůžou. Nic jsme neprovedli.
Vidíš?
Důkaz neexistuje.
Ne, poslouchej, prosím!
Vím, co se stane.
Mami, prosím.
Drahoušku, taky se bojím.
Ale tatínek má pravdu.
Už máme doklady.
Za pár dní budeme pryč.
Když utečeme teď, budeme vypadat podezřele.
Ale já vím, co se stane. Prosím!
Ruchel, jdi do kůlny a přines koště.
Říkala jsem to. Říkala jsem, že mě neposlechnou
a já je zase zklamu!
Mám dobrou zprávu.
Můžeme to zkusit znovu.
A znovu, dokud to nebude správně.
Můžu změnit jejich názor za ně.
Znovu.
Musíte utéct, musíte pryč.
Když to nezničíme, tak zničí nás.
Prosím, tati.
Dost. Pojď. Hned.
Tati. Proboha, budeš v pořádku?
-Jsi v pořádku? -Znovu.
Poslechni, prosím...
-Tati, probereme to. -Ne.
-Prokrista, tati! -Znovu.
Prosím, tati.
Poslechni, prosím...
Ano. Musíme ji poslechnout.
Pojďme se hned schovat do kůlny.
Rychle!
Ne.
Prosím.
Ne.
-Dobře, tak ještě. -Tati.
Musíš zpomalit.
Odvedli ji. Musíme to napravit.
Její realita se posouvá. Kdo ví, co se může stát?
Musíme tam jít znovu.
Sakra, Almo.
Nechá se zabít. Tohle je daleko horší.
-Měli jsme... -Ne. Mám nápad.
-Pomoz mu. -Jak?
-Použij instinkt! -Tati!
Promiň, ale Jacob je v průšvihu.
-Jak to myslíš? -Snaží se tě zachránit.
Ale zároveň se tím ničí.
Vždycky tvrdil, že mě dokáže zachránit.
Musíš jít se mnou a říct mu, aby toho nechal.
Prosím! Věř mi!
Stejně jako jsi doufala, že ti uvěří rodiče. Prosím.
Musíš svému synovi pomoct.
Miluju tě. Nechci, aby sis ublížil.
Musím to udělat.
Super. Koukni, co jsi udělala.
Třeba to nemůžeme změnit.
Možná bychom neměli.
-Kdybych ovládl aspoň jednoho z nich. -Tati, musíš přestat.
-Tati, zabíjí tě to. -Ne.
Už jsem promarnil moc šancí.
Pro tuhle jsem ochotný umřít. Konečně udělám něco dobrého.
To není pravda. Poslouchej.
Znovu.
Ne! Já to spravím. Dokážu to.
-Jacobe, musíš přestat. -Ne!
Mami, já to spravím. Všechno dám do pořádku.
Pak ti bude líp, všechno bude lepší.
To nedokážeš, Jacobe.
Tohle nedokáže zahojit nikdo.
Mrzí mě to.
Prosím, neopouštěj mě.
Bože, byla jsem tak mladá.
Vím, jak jsi smutná a naštvaná.
Chceš jenom, aby se máma a táta vrátili,
ale na jejich záchranu jsi nemohla nic udělat.
Chtěla jsem.
Vždycky jim šlo jen o to, abys byla v bezpečí.
A to jsi.
To byl dar, který ti stále ještě mohli dát.
A podívej,
teď máme svou vlastní rodinu.
Úžasnou, milující rodinu, která by pro nás udělala cokoli.
A ty jsi její součástí.
Opravdu?
Opravdu.
Jsi součástí nás.
A my ti odpouštíme.
Matčin život byl sužován nesnázemi,
ale našla způsob, jak sobě i druhým odpustit.
Kdo jsi?
Ruchel.
A díky tomu šla i přes všechna strádání neúnavně dál.
Od chvíle, kdy sama emigrovala do nové, cizí země,
až k životu, který pro mě vytvořila.
ČARODĚJ ZE ZEMĚ OZ
Možná proto říkala, že naše nejtěžší práce je zároveň ta nejlepší.
Dokonce, nebo možná obzvláště proto, že ta práce přišla z nečekaných míst.
Někdy je těžké pojmout všechno to dobré,
co jeden člověk nebo jeden čin může přinést.
Ale všechny naše životy jsou propojené.
A její život ta propojení dobře nasměroval.
VÍTEJ DO RODINY, NICOLÁSI!
VÍTEJTE V SAN ANTONIU
Proto dnes večer zapálíme tuto pamětní svíčku
k uctění dne matčiny smrti.
Bude hořet jeden den,
aby nám připomněla jiskru života, kterou Ruchel dala nám všem.
Překlad titulků: Vixo
Kreativní dohled Jakub Zenisek