‫רוחל.‬
‫מצאתם אותי.‬
‫בלתי גמור‬
‫למה היית מאחורי הדלת הזאת?‬
‫השאירו אותי כאן.‬
‫מי?‬
‫אני.‬
‫מה זאת אומרת? מה קרה?‬
‫אני כבר לא כל כך בטוחה.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫בבית.‬
‫את יכולה להראות לנו? אנחנו רוצים להבין.‬
‫- אנחנו רוצים לעזור. - קדימה.‬
‫את תהיי בטוחה איתנו.‬
‫כאן אני גדלתי.‬
‫אם לא ראית מי עשה את זה, לא נוכל לעזור לך.‬
‫רוחל, מה יש שם?‬
‫זה הבית שלי.‬
‫שלום, אפשר לעזור לך?‬
‫אתה זוסמן טלמון?‬
‫כן.‬
‫אני צריך לדבר עם אשתך.‬
‫למה הוא נכנס פנימה?‬
‫הוא רצה שאימא תסתכל עבורו.‬
‫את יכולה להראות לנו?‬
‫בטח.‬
‫ליבה...‬
‫יש כאן שוטר.‬
‫האם יש בעיה?‬
‫שמעתי שאת מגדת עתידות.‬
‫את יכולה לגלות את העתיד.‬
‫לא.‬
‫לא בדיוק.‬
‫אני יודע שאת יכולה.‬
‫ואני צריך לדעת משהו.‬
‫אני אשלם לך.‬
‫המחנה הקיצוני הלאומי‬
‫מה דעתך, יקירה?‬
‫את יכולה לעזור לאיש הזה?‬
‫את עוזרת לאנשים, נכון?‬
‫לחברים ולמשפחה, ולעולם לא בשביל כסף.‬
‫ובכן, עשי זאת רק הפעם.‬
‫לאימא היה כישרון. אני הייתי לומדת ממנה.‬
‫מה אתה רוצה לדעת?‬
‫יש אישה. אני רוצה שהיא תהיה אשתי...‬
‫מה היא תגיד?‬
‫מעולם לא ידעתי שסבתא שלי מיסטיקנית.‬
‫מה היא עושה עם הקערה?‬
‫היא משתמשת ב כדי למקד את הכוח.‬
‫תרבויות עתיקות רבות השתמשו בבריכות משקפות‬
‫כפורטלים למישורים גבוהים יותר.‬
‫המסר לא ברור.‬
‫אבל אני בטוחה שהיא אוהבת אותך. איך לא?‬
‫נסי שוב.‬
‫זה ברור, אימא.‬
‫היא לא תסכים.‬
‫אני יודעת, אבל הוא לא יכול לשמוע את זה.‬
‫הוא יאשים אותנו.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫מה את אומרת?‬
‫דברי בפולנית, לא בלשון היהודית שלך.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫הבת שלי התבלבלה.‬
‫אני מצטערת, אנו לא יכולים לעזור לך.‬
‫איזה בזבוז.‬
‫אבל למה?‬
‫למה חייבים לשרוף אותם?‬
‫הם יכולים לעצור אותנו רק בגלל שיש לנו דברים כאלה.‬
‫אפילו הרב שלנו מתנגד לזה.‬
‫מסמכי ההגירה שלנו יהיו מוכנים בקרוב.‬
‫אז נוכל לעזוב.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אנחנו אוהבים את הבית שלנו.‬
‫אבל יש תחושה שמתקרבת סכנה.‬
‫עלינו לתכנן את היציאה שלנו בקפידה.‬
‫בואו ותראו.‬
‫אימא!‬
‫אבא!‬
‫אימא...‬
‫לעזאזל.‬
‫אם לא נשמיד את הדברים האלה, אנחנו נהיה המושמדים.‬
‫עכשיו לכי למחסן ותביאי את המטאטא.‬
‫קדימה.‬
‫מה קרה שם? מה ראית?‬
‫אני לא זוכרת, אבל מה שקורה אחר כך‬
‫אבוד שם.‬
‫- אין לך מושג מה שייך לשם? - לא.‬
‫אבל הג'רלדיניות גרות שם.‬
‫הג'רלדיניות?‬
‫כן.‬
‫היא אני.‬
‫כולן.‬
‫החלק השני של הקולאז' שלה.‬
‫זה הכול.‬
‫הבית ברחוב גרין.‬
‫וזהו הפנסיון שבו התגוררה לראשונה בסן אנטוניו.‬
‫הנה היא יולדת.‬
‫הכול שם.‬
‫זה כל כך אמיתי.‬
‫כל כך אמיתי, אבל כל כך רחוק.‬
‫היא שומרת על ילדותה עמוק בתוך תת המודע שלה.‬
‫משהו בכפר הזה שהיא לא רוצה לגשת אליו,‬
‫או איזה זיכרון טראומטי שאבד בריקנות.‬
‫נכון. אני צדקתי!‬
‫מה ששייך למקום הריק הזה זה מה שרדף אותה.‬
‫הסיבה למה אמרה לאימא לא לאמץ את אלחנדרו.‬
‫אם נתקן את זה, נתקן את הכול.‬
‫זה אפשרי.‬
‫עלינו להגיע לגרסאות האחרות שלך,‬
‫לעזור להן לזכור מה שהן רוצות לשכוח.‬
‫מה זה?‬
‫רוחל, מה קורה?‬
‫- מה הבעיה? - אני לא רוצה להיכנס לשם.‬
‫בכל פעם שאני הולכת, אני קוראת להן. לא אכפת להן.‬
‫הן לא מבינות שאני בודדה כאן.‬
‫בסדר. טוב, רוחל, אנחנו כאן איתך עכשיו, בסדר?‬
‫אנחנו נדאג לך.‬
‫את יכולה להראות לנו איך להגיע לשם?‬
‫- אוקיי. - אוקיי.‬
‫שלום לך.‬
‫את צריכה עזרה למצוא את המשפחה שלך?‬
‫לא, לא משפוחה.‬
‫אוולין.‬
‫את... מי את?‬
‫אוניית נוסעים ג'רלדין ספינות קיטור מלכותיות ומארצות הברית‬
‫כרטיס תקף לקטין אחד‬
‫ג'רלדין.‬
‫קדימה. ג'רלדין.‬
‫ידעתי שהיא שינתה את שמה, אבל אני עדיין לא מבין למה.‬
‫- מה קרה להורים שלה? - אני לא יודע.‬
‫תהא אשר תהא הטראומה הזאת, היא הכריחה אותה לשנות הכול.‬
‫אנחנו צריכים למצוא רגע שבו תהיה פתוחה לספר לנו מה קרה.‬
‫רק רגע אחד בכל חייה, אבל...‬
‫זה הרבה חיים.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫- אנחנו חייבים להיזהר כאן. - כן.‬
‫תראה! הנה היא ביום חתונתה. בואו פשוט ננסה שם.‬
‫אנחנו פשוט נשאל אותה מה קרה אחרי שאבא שלך שבר את הקערה המשקפת.‬
‫בסדר.‬
‫אימא, אנחנו צריכים לשאול אותך משהו.‬
‫לא.‬
‫לא היום.‬
‫זאת אני. אנחנו כאן כדי לעזור.‬
‫לא, אתם לא. לכו מכאן!‬
‫אימא, אני צריך שתעזרי לנו להבין מה קרה.‬
‫מה שייך לכאן?‬
‫למה שתביא אותה לפה?‬
‫את יכולה להחזיק אותה במסדרון קצת?‬
‫נתקעים ברגע שג'רלדין רואה אותה.‬
‫- אוקיי. - אבא, קדימה.‬
‫אוקיי, אוקיי, אוקיי.‬
‫אימא, מה את שרה?‬
‫משהו ששמעתי בחלום.‬
‫אלוהים. ראינו את זה.‬
‫אימא, אנחנו זקוקים לעזרתך.‬
‫- את מוכנה לדבר איתנו? - לא.‬
‫לא נראה לי. זה לא רעיון טוב.‬
‫כן, אבל אנחנו יכולים לתקן הכול. רק דברי איתנו.‬
‫זה חשוב.‬
‫את חייבת לספר לנו מה קרה לך, למה נטשת את רוחל.‬
‫אמרתי לא!‬
‫זה בסדר, אבא. נמצא רגע טוב יותר.‬
‫את מוכנה לראות עד כמה הייתי קרוב להיות שחקן בייסבול מצליח?‬
‫מה?‬
‫ג'ייקוב, תתרחק משם. זה מסוכן. מה אתה עושה?‬
‫כשאבא יחזור הביתה, אני אגיד לו ששיחקתי ושברתי את הטלוויזיה.‬
‫כי אם הוא לא יגלה שאת שברת אותה, לא תצטרכי לעזוב שוב.‬
‫יש לך תוכנית לכל דבר.‬
‫ג'ייקוב.‬
‫אני יודעת שאני עושה דברים שאתה לא מבין.‬
‫אבל תדע שאימא שלך תמיד שם, עמוק בפנים.‬
‫אני פשוט... אני פשוט מתבלבלת קצת.‬
‫אז מה דעתך שאני אנקה את זה,‬
‫ואז נאכל קצת גלידה?‬
‫היא באמת הייתה כל עולמי.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אימא.‬
‫האם משהו קרה כשהיית קטנה?‬
‫משהו שגרם לך להתבלבל?‬
‫לא.‬
‫לא, ה...‬
‫אימא ואבא שלי אהבו אותי מאוד.‬
‫אהבו אותי עד כדי כך‬
‫שקנו לי כרטיס לאוניה ענקית לאמריקה,‬
‫שם זכיתי להזדמנויות רבות.‬
‫יש לי הרבה מזל.‬
‫אבל מה עם אימא ואבא שלך? האם הם באו אחר כך?‬
‫הם נשארו.‬
‫הם נשארו איתי בלב שלי.‬
‫ושם אני שומרת אותם עד היום.‬
‫זה...‬
‫זה לא קרה ככה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫המעיל האדום הזה, הוא היה של אימא שלי.‬
‫הו, לא.‬
‫אני זוכרת.‬
‫בבקשה, אל תעשה את זה!‬
‫גרמת לה לסרב לי.‬
‫קיללת אותי.‬
‫אימא!‬
‫אבא!‬
‫לעזאזל.‬
‫אם לא נשמיד את הדברים האלה, אנחנו נהיה המושמדים.‬
‫ידעתי שאיני אמורה לראות עוד,‬
‫אבל רציתי להיות יותר כמו אימא.‬
‫רציתי לעזור לאנשים.‬
‫היה רגע שחשבתי שהחיזיון שלי לא יתגשם.‬
‫אבל הוא כן.‬
‫בבקשה, אל תעשה את זה!‬
‫גרמת לה לסרב לי.‬
‫קיללת אותי.‬
‫אני לא. אני נשבעת, בבקשה.‬
‫אנחנו הרסנו הכול. שמנו לזה סוף.‬
‫כן, זה הסוף.‬
‫איפה הבת שלך?‬
‫היא אצל חברה.‬
‫לא, בבקשה, לא!‬
‫חיכיתי ימים לשובם.‬
‫אבל ידעתי שהם לא יחזרו.‬
‫זהו זה. הכול באשמתי. הם מתו בגללי.‬
‫- לא, לא. אל תגידי את זה. - הייתי צריכה לספר להם.‬
‫ראיתי הכול. יכלנו לברוח כולנו ולהתחבא יחד.‬
‫זה מה שהיא נשאה כל חייה.‬
‫היא האשימה את עצמה במות הוריה.‬
‫אם היית יכולה לספר להורים שלך עוד פעם אחת,‬
‫את חושבת שהיית משנה את דעתם?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫קראת לנו לכאן כדי לעזור.‬
‫נכון?‬
‫ובכן, הנה לך. אין סיבה לפחד.‬
‫מה דעתך שניתן לזה עוד הזדמנות?‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫אם לא נשמיד את הדברים האלה, אנחנו נהיה המושמדים.‬
‫בבקשה, אבא!‬
‫אנחנו חייבים לרוץ. אנחנו חייבים לברוח.‬
‫המשטרה מגיעה, והם ייקחו אתכם.‬
‫הם לא יכולים. לא עשינו כלום.‬
‫רואה?‬
‫אין שום ראיות.‬
‫לא, תקשיב, בבקשה!‬
‫אני יודעת מה יקרה.‬
‫אימא, בבקשה.‬
‫יקירתי, גם אני מפחדת.‬
‫אבל אבא שלך צודק.‬
‫יש לנו את המסמכים שלנו עכשיו.‬
‫נעזוב בעוד ימים ספורים.‬
‫אם נברח עכשיו, ניראה אשמים.‬
‫אבל אני יודעת מה יקרה. בבקשה!‬
‫רוחל, לכי למחסן ותביאי את המטאטא.‬
‫אמרתי לכם! אמרתי לכם שהם לא יקשיבו,‬
‫ועכשיו אכזבתי אותם שוב!‬
‫יש לי בשורות טובות.‬
‫אנו יכולים לנסות שוב.‬
‫ושוב, עד שנתקן את זה.‬
‫אני יכול לשנות את דעתם בשבילם.‬
‫עוד פעם.‬
‫אתם חייבים לרוץ, חייבים לברוח.‬
‫אם לא נשמיד את הדברים האלה, אנחנו נהיה המושמדים.‬
‫בבקשה, אבא.‬
‫מספיק. צאי החוצה. עכשיו.‬
‫אבא. אלוהים, אתה בסדר?‬
‫- אתה בסדר, אבא? - עוד פעם.‬
‫אנא הקשיבו...‬
‫- אבא, נדבר על זה, בסדר? - לא.‬
‫- אלוהים, אבא! - עוד פעם.‬
‫בבקשה, אבא.‬
‫אנא הקשיבו...‬
‫כן! אנחנו חייבים להקשיב לה.‬
‫עכשיו! בואו נלך להתחבא במחסן.‬
‫מהר!‬
‫לא, לא, לא.‬
‫בבקשה. בבקשה!‬
‫לא.‬
‫- אוקיי, עוד פעם. - אבא.‬
‫אתה צריך להאט.‬
‫הם לקחו אותה. חייבים לתקן את זה.‬
‫המציאות שלה משתנה. מי יודע מה יכול לקרות?‬
‫אנחנו צריכים לנסות שוב.‬
‫לעזאזל, אלמה.‬
‫אלוהים, הוא יהרוג את עצמו בניסיון לשנות את זה. זה הרבה יותר גרוע.‬
‫- היינו צריכים... - לא, לא, לא. יש לי רעיון.‬
‫- תעזרי לו. - איך?‬
‫- תשתמשי באינסטינקטים שלך! - אבא!‬
‫את לא רוצה אותי, אבל ג'ייקוב בצרה.‬
‫- מה זאת אומרת? - הוא מנסה להציל אותך.‬
‫אבל הוא הורס את עצמו בתהליך.‬
‫הוא תמיד חשב שהוא יכול להציל אותי.‬
‫את חייבת לבוא איתי. תגידי לו להפסיק.‬
‫בבקשה! תאמיני לי!‬
‫כמו שרצית שהורייך היו מאמנים לך. בבקשה.‬
‫את חייבת לעזור לבן שלך.‬
‫אני אוהב אותך. אני לא רוצה שתפגע בעצמך.‬
‫אני צריך לעשות את זה.‬
‫נהדר. עכשיו תראי מה עשית.‬
‫אולי לא יכולים לשנות את זה.‬
‫אולי אנחנו לא צריכים.‬
‫- אם רק אצליח לשלוט באחד מהם. - אבא, אתה חייב להפסיק.‬
‫- אבא, זה הורג אותך. - לא.‬
‫בזבזתי מספיק הזדמנויות.‬
‫אני מוכן למות כדי לנצל את זאת. סוף סוף לעשות קצת טוב.‬
‫אבא, זה לא נכון. תקשיב.‬
‫שוב.‬
‫לא! אני יכול לתקן את זה. אני יכול.‬
‫- ג'ייקוב, אתה חייב להפסיק. - לא!‬
‫אימא, אני מתקן את זה. אני מתקן הכול.‬
‫אז תהיי בריאה, הכול יכול להיות טוב יותר.‬
‫לא תוכל לתקן את זה, ג'ייקוב.‬
‫אף אחד לא יכול לרפא את זה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בבקשה אל תעזבי אותי.‬
‫אלוהים, הייתי כל כך צעירה.‬
‫אני יודעת כמה עצובה וכועסת את.‬
‫את רק רוצה את אימא ואבא בחזרה,‬
‫אבל לא היה שום דבר שיכולת לעשות כדי להציל אותם.‬
‫אני רציתי.‬
‫כל מה שהם רצו אי פעם היה שתהיי בטוחה.‬
‫ואת בטוחה.‬
‫איכשהו, זאת הייתה מתנה שהם עדיין היו מסוגלים לתת לך.‬
‫ותראי,‬
‫עכשיו יש לנו משפחה משלנו.‬
‫משפחה מדהימה ואוהבת שתעשה הכול בשבילנו.‬
‫ואת חלק ממנה.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫את חלק מאיתנו.‬
‫ואנחנו סולחות לך.‬
‫חיי אימי היו קשים מאוד,‬
‫אבל היא מצאה דרך לאהוב ולסלוח לעצמה ולאחרים.‬
‫מי את?‬
‫רוחל.‬
‫ובגלל זה, על כל קושי היא המשיכה בחוסן.‬
‫מהגירתה אל ארץ חדשה וזרה לבדה,‬
‫עד לחיים שהיא בנתה בשבילי.‬
‫הקוסם מארץ עוץ‬
‫אולי בגלל זה אמרה שעבודתנו הכי קשה היא גם הטובה ביותר.‬
‫אפילו, או במיוחד, כשהעבודה הזו הגיעה ממקומות בלתי צפויים.‬
‫אלחנדרו‬
‫לפעמים, קשה לתפוס את כל הטוב‬
‫שאדם או מעשה אחד יכולים לעשות.‬
‫אבל החיים של כולנו מחוברים.‬
‫וחייה שמו את החיבורים האלה על המסלול הנכון.‬
‫ברוך הבא למשפחה שלנו, ניקולאס!‬
‫ברוך הבא לסן אנטוניו‬
‫אז הלילה, אנו מדליקים נר נשמה זה‬
‫ביום השנה לפטירתה של אמי.‬
‫הוא יאיר במשך יום אחד‬
‫כדי להזכיר לנו את ניצוץ החיים שרוחל העניקה לכולנו.‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬