Ruchel.
Ni hittade mig.
GÖRA OM
Varför har du gömt dig bakom dörren?
Jag lämnades kvar här.
Av vem?
Av mig.
Vad menar du? Vad hände?
Jag vet inte längre.
Var är vi?
Hemma.
Kan du visa oss? Vi vill förstå.
-Vi vill hjälpa till. -Kom.
Du är trygg med oss.
Jag växte upp här.
Om du inte såg vem det var, kan vi inte hjälpa dig.
Vad finns där, Ruchel?
Det är mitt hus.
Hej, kan jag hjälpa dig?
Är du Zusman Talmon?
Ja.
Jag söker din fru.
Varför går han in?
Han sökte efter mamma.
Kan du visa oss?
Visst.
Leeba...
En konstapel är här.
Är något fel?
Jag hörde att du är en spådam.
Du kan se framtiden.
Nej.
Inte direkt.
Jag vet att du kan.
Och jag behöver veta något.
Jag betalar dig.
Vad tror du, älskling?
Kan du hjälpa den här mannen?
Du hjälper väl människor?
Vänner och familj, och aldrig för pengar.
Gör ett undantag.
Mamma hade en gåva. Jag lärde mig av henne.
Vad vill du veta?
Det finns en kvinna jag vill ha som fru...
Vad kommer hon att säga?
Jag visste inte att farmor var spådam.
Vad gör hon med skålen?
Hon fokuserar sina krafter.
Många antika kulturer använde reflekterande vatten
som portaler till ett högre plan.
Jag ser inte tydligt.
Men kvinnan älskar dig säkert. Hur kan hon inte?
Försök igen.
Det är tydligt, mamma.
Hon kommer att förneka honom.
Jag vet, men han får inte höra det.
Han kommer att klandra oss.
Vad sa hon?
Vad säger du?
Tala polska, inte ditt judespråk.
Ursäkta.
Min dotter var förvirrad.
Jag är ledsen, vi kan inte hjälpa dig.
Vilket slöseri.
Men varför?
Varför måste vi bränna dem?
De kan gripa oss bara för att vi äger sådana saker.
Till och med vår rabbin är emot detta.
Våra emigrationspapper är snart klara.
Då kan vi bege oss av.
Vart ska vi?
Vi älskar vårt hem.
Men det börjar bli för farligt.
Vi måste vara försiktiga när vi planerar vår flykt.
Kom och se.
Mamma!
Pappa!
Mamma...
Tusan.
Om vi inte förstör dessa saker kommer vi själva att förgöras.
Hämta kvasten i boden.
Seså.
Vad hände där inne? Vad såg du?
Jag minns inte, men det som hände härnäst
är förlorat där inne.
-Du vet inte vad som finns där? -Nej.
Men Geraldinerna bor där.
Geraldinerna?
Ja.
Hon är jag.
Allihopa.
Andra delen av hennes collage.
Det är allt.
Huset på Greene Road.
Där är pensionatet där hon först bodde i San Antonio.
Hennes förlossning.
Allt finns där.
Det känns så verkligt.
Så verkligt, men så långt bort.
Hon håller sin barndom djupt i sitt undermedvetna.
Något hon inte vill minnas om byn,
eller ett traumatiskt minne förlorat i tomheten.
Jag hade rätt!
Vad det än är så hemsöker det henne.
Därför sa hon åt mamma att inte adoptera Alejandro.
Fixar vi det här, fixar vi allt.
Det är möjligt.
Vi måste nå de andra versionerna av dig,
hjälpa dem att minnas det de vill glömma.
Vad är det?
Vad är det, Ruchel?
-Vad är fel? -Jag vill inte gå in där.
Varje gång jag gör det ropar jag på dem. De bryr sig inte.
De förstår inte att jag är ensam här.
Vi är här med dig.
Vi tar hand om dig.
Kan du visa oss hur man tar sig in?
-Okej. -Okej.
Hej.
Behöver du hjälp att hitta din familj?
Ingen familj.
Evelyn.
Vem är du?
BILJETT FÖR: 1 UNGDOM
Geraldine.
Kom, Geraldine.
Jag förstår inte varför hon bytte namn.
-Vad hände med hennes föräldrar? -Jag vet inte.
Vad än traumat är, förändrade det allt.
Vi måste hitta ögonblicket då hon kan berätta vad som hände.
Ett ögonblick i hennes hela liv, men...
Det är mycket liv.
Herregud!
-Vi måste vara försiktiga. -Ja.
Titta! Hennes bröllopsdag. Vi prövar där.
Vi frågar vad som hände efter att din far hade sönder skålen.
Okej.
Vi måste fråga dig en sak, mamma.
Nej.
Inte idag.
Vi är här för att hjälpa.
Det är ni inte. Försvinn!
Du måste berätta vad som hände.
Vad finns här?
Varför tog du hit henne?
Kan du hålla henne i korridoren?
Ser Geraldine henne är det över.
-Okej. -Kom, pappa.
Okej.
Vad sjunger du, mamma?
Något jag hörde i en dröm.
Herregud. Vi har sett det här.
Vi behöver din hjälp, mamma.
-Kan du prata med oss? -Nej.
Det är ingen bra idé.
Vi kan fixa allt. Du måste bara prata med oss.
Det är viktigt.
Vad hände? Varför övergav du Ruchel?
Jag sa nej!
Vi hittar ett bättre ögonblick, pappa.
Vill du se det närmaste jag kom att vara Sandy Koufax?
Va?
Gå därifrån, Jacob. Det är farligt. Vad gör du?
Jag säger till pappa att jag lekte och hade sönder tv:n.
Om han tror att jag gjorde det behöver du inte åka bort.
Du har en plan för allt.
Jacob.
Jag gör saker som du inte förstår.
Men du ska veta att jag alltid är här.
Jag blir förvirrad ibland bara.
Jag städar upp här,
och sen kan vi väl köpa lite glass?
Hon var hela min värld.
Jag har en idé.
Mamma.
Hände något när du var liten?
Något som påverkade dig?
Nej.
Nej, mina...
Mina föräldrar älskade mig väldigt mycket.
De älskade mig så mycket
att de köpte mig en biljett på en stor båt till Amerika,
där jag hade alla möjligheter.
Jag hade en sån tur.
Men dina föräldrar? Kom de senare?
De stannade.
De stannade i mitt hjärta.
Där har jag dem än idag.
Det här...
Det hände inte så här.
Vad menar du?
Den röda kappan tillhörde min mamma.
Åh nej.
Jag minns.
Snälla, gör det inte!
Du fick henne att neka mig.
Du förbannade mig.
Mamma!
Pappa!
Helvete.
Om vi inte förstör dessa saker kommer vi själva att förgöras.
Jag skulle inte se mer,
men jag ville vara mer som mamma.
Jag ville hjälpa människor.
Jag trodde inte att mina visioner skulle bli sanna.
Men det blev de.
Gör inte det här!
Du fick henne att neka mig.
Du förbannade mig.
Nej, jag lovar. Snälla.
Vi förstörde allt. Det här är slutet.
Ja, det här är slutet.
Var är er dotter?
Hon är hos en vän.
Nej, snälla!
Jag väntade i dagar på dem.
Fast jag visste att de var borta.
Det här är mitt fel. De dog på grund av mig.
-Nej. Säg inte så. -Jag borde ha berättat.
Jag såg allt. Vi kunde ha flytt tillsammans.
Hon bar det här hela sitt liv.
Hon klandrade sig för sina föräldrars död.
Om du kunde berätta för dina föräldrar,
tror du att de hade ändrat sig?
Jag vet inte.
Du kallade på oss för att hjälpa.
Inte sant?
Du behöver inte vara rädd.
Ska vi ge det ett nytt försök?
Okej.
Tusan.
Om vi inte förstör dessa saker kommer vi själva att förgöras.
Snälla, pappa!
Ni måste fly härifrån.
Polisen kommer och de kommer att ta er härifrån.
De får inte. Vi har inte gjort något.
Förstår du?
Det finns inga bevis.
Snälla, lyssna!
Jag vet vad som kommer att hända.
Snälla, mamma.
Jag är också rädd, älskling.
Men din far har rätt.
Vi har våra papper nu.
Det är bara ett par dagar tills vi åker.
Om vi flyr nu ser vi skyldiga ut.
Men jag vet vad som kommer att hända! Snälla!
Hämta kvasten i skjulet.
Jag sa att de inte skulle lyssna,
och nu sviker jag dem igen!
Jag har goda nyheter.
Vi kan försöka igen.
Och igen, tills vi får det rätt.
Jag kan ändra deras uppfattning.
Igen.
Ni måste rymma.
Om vi inte förstör dessa saker kommer vi själva att förgöras.
Snälla, pappa.
Nog. Ut med dig.
Pappa. Mår du bra?
-Mår du bra, pappa? -Igen.
Snälla, lyssna...
-Låt oss prata om det här. -Nej.
-Herregud, pappa! -Igen.
Snälla, pappa.
Snälla, lyssna...
Vi måste lyssna på henne.
Låt oss gömma oss i skjulet.
Fort!
Nej, nej, nej.
Snälla!
Nej.
-Igen. -Pappa.
Du måste lugna ner dig.
De tog henne. Vi måste fixa det här.
Hennes verklighet förändras. Vem vet vad som väntar?
Vi måste göra det igen.
För tusan, Alma.
Han kommer att ta livet av sig om han fortsätter.
-Vi borde... -Nej. Jag har en idé.
-Hjälp honom. -Hur?
-Använd dina instinkter. -Pappa!
Jacob är i fara.
-Vad menar du? -Han försöker rädda dig.
Men han förgör sig själv i processen.
Han trodde alltid att han kunde rädda mig.
Kom med mig. Säg åt honom att sluta.
Snälla! Tro mig!
Precis som du önskade att dina föräldrar hade trott dig.
Du måste hjälpa din son.
Jag älskar dig. Du får inte skada dig själv.
Jag måste göra det här.
Se vad du har gjort.
Vi kanske inte kan förändra det.
Vi kanske inte borde.
-Om jag bara kan kontrollera en av dem. -Du måste sluta.
-Det tar kål på dig. -Nej.
Jag har slösat många chanser.
Jag är villig att dö för detta. Att göra nytta.
Det är inte sant. Lyssna.
Igen.
Nej! Jag kan fixa det.
-Sluta, Jacob. -Nej!
Jag fixar allt, mamma.
Allt kommer att bli bättre.
Du kan inte fixa det här.
Ingen kan läka detta.
Förlåt.
Snälla, lämna mig inte.
Jag var så ung.
Jag vet hur ledsen och arg du är.
Du vill ha tillbaka dina föräldrar,
men du kunde inte rädda dem.
Jag ville.
De ville bara att du var säker.
Och det är du.
Det var en gåva de kunde ge dig.
Och se,
nu har vi en egen familj.
En otrolig, kärleksfull familj som skulle göra allt för oss.
Och du är en del av den.
Verkligen?
Ja.
Du är en del av oss.
Och vi förlåter dig.
Min mammas liv var plågat av svårigheter,
men hon kunde förlåta sig själv och andra.
Vem är du?
Ruchel.
På grund av detta mötte hon alla svårigheter med tålighet.
Från hennes utvandring till ett nytt land,
till livet hon byggde åt mig.
TROLLKARLEN FRÅN OZ
Kanske därför hon tycker att vårt hårdaste arbete är vårt bästa.
Även när det kommer från oväntat håll.
Ibland är det svårt att föreställa sig det goda
som en person eller handling kan göra.
Men våra liv är sammankopplade.
Hennes liv satte dem på rätt kurs.
VÄLKOMMEN TILL VÅR FAMILJ, NICOLÁS!!
VÄLKOMMEN TILL SAN ANTONIO
Ikväll tänder vi detta yahrzeit-ljus
på årsdagen av min mors bortgång.
Det ska brinna i en dag
för att minnas livsgnistan som Ruchel gav oss.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ handledare: Bengt-Ove Andersson