Aici e.
Să sperăm că acesta e adevăratul Alejandro Diaz.
Da, nu vreau să îmbrățișez iar alt străin.
Așa...
- Mamă! - Te-am găsit!
- Ce căutați aici? - Camila, e în regulă.
Cine e?
Bun venit, micuțule Alejandro.
Dacă cineva te adoptă, zi-le să mă adopte și pe mine.
Voi fi un frate bun. Ce zici?
Alejandro, mișcă-te.
Mai mulți bebeluși vor în brațe.
Ce faci?
Văd dacă acest loc i-ar plăcea vreunei flori.
Și?
Cred că da.
E un bebeluș acolo.
Așa e.
Asta e doar pentru tine.
Să ai grijă de ea.
Mulțumesc.
Ești sigur de această slujbă?
Am știut că vrei să lucrezi cu copii.
Ești un băiat tare dulce.
Se câștigă bine și asigură cazare.
Și, te rog,
nu le spune celorlați băieți din industria petrolieră că sunt dulce.
De acord. Nu o voi face.
Succes, Ale.
Ne va fi dor.
Alo?
Alo? Cine e?
Eu sunt...
Eu sunt Alejandro.
Sunt fiul tău.
Dacă te deranjez, înțeleg.
Pot să închid chiar acum.
Știu că e ciudat.
Nu, te rog.
Credeam că detaliile mele sunt confidențiale.
Eu le-am descoperit.
Scuze dacă...
Nu...
Mă bucur că m-ai găsit.
Serios?
Da.
Sunt doar surprinsă.
Sigur.
Voi veni în Mexic în curând, să-mi văd familia.
Aș vrea să te văd. Dacă ai vrea și tu.
Mi-ar face plăcere.
Mă bucur
să te cunosc.
Ești...
așa de mare.
Intră.
Ți-am luat fursecuri.
Mulțumesc.
Ia loc.
E drăguță camera ta.
E bine că nu sunt pereți despărțitori.
Doar încurcă.
Ești glumeț, ca fiica mea, Alma.
- Am o soră? - Chiar două.
Alma și Becca.
Mereu am vrut să fiu fratele cuiva.
Sunt drăguțe.
Dacă se poate,
aș vrea să le cunosc cândva.
Cândva. Poate...
Ești bine?
Da. Doar că e mult praf.
Slujba asta nu pare prea sigură.
Te-ai gândit și la altceva?
Se câștigă bine în informatică.
Aș putea plăti calificarea.
Mulțumesc, dar nu vreau să faci nimic.
Nu de asta...
Dar aș vrea.
E ceva ce pot să fac.
Mă voi gândi.
Poți lua toată cutia, dacă vrei.
Iau cutia, dar îți las fursecurile.
Și data viitoare,
voi veni cu ea plină de ceva copt în casă, pentru tine.
Ce părere ai?
Sună bine.
Alo?
Alejandro.
Sunt eu.
Mă bucur că ai sunat.
Abia aștept să vezi noua mea casă.
Are atâția pereți!
O să-ți placă.
Mă bucur că îți merge bine la noua slujbă.
Ascultă...
Nu te mai pot suna de acasă,
și nici tu nu mă poți suna.
Înțelegi?
E totul bine?
Soțul meu m-a întrebat despre apelurile către tine,
și nu îi pot explica chiar acum, deci...
Bine, bine...
Înțeleg.
La mulți ani, iubitule.
Sper ca anul acesta să fie fantastic.
Crăciun Fericit.
Să ai sărbători fericite.
La mulți ani.
Sper să ai parte de un alt an fantastic.
Ai venit! Intră.
Îmi pare rău că a durat atât.
Vreau să te vizitez mai des.
Ți-am făcut fursecuri.
Ți-ai amintit...
Da.
La mulți ani.
Crăciun fericit!
La mulți ani.
Sper că-ți plac negresele.
Mă bucur că ai putut să vii.
Niciodată nu le-am mai făcut cu mentă.
Ești cald.
Da... Cred că e bronșită.
Mie îmi pare că ai tusea asta de ani de zile.
Știu.
Când o să-ți găsești o soție care să aibă grijă de tine?
Nu știu.
Poate niciodată.
Niciodată?
De ce nu?
Nu mă interesează femeile.
Și bărbații?
Atunci un soț?
Nu știu...
Sunt rușinos într-o relație.
De ce?
Ești atât de minunat.
Vreau să fiu cea mai bună versiune a mea când voi fi cu cineva.
Cred că ești perfect chiar acum.
Mulțumesc.
Dacă aș fi fiul tău...
Ești fiul meu.
Dacă oamenii ar ști că sunt fiul tău,
ar fi tot atât de ușor să mă accepți?
Da.
Desigur.
Aș fi mândră.
Sunt mândră.
Ți-am lăsat mesaje și mailuri.
Sunt în oraș.
De fapt, sunt chiar în fața casei tale.
Alejandro, iartă-mă, dar nu poți să apari așa în fața casei.
Sunt în oraș la o conferință de lucru.
Am vrut doar să te văd.
Am fost ocupată cu nunta Beccăi.
Toată familia e aici.
Nu am avut timp. Îmi cer scuze.
Știu că e complicat pentru tine.
Dar trebuie să vorbim.
Ce se întâmplă?
Mi-au găsit răni pe plămâni.
De la praful de siliciu, de când lucram în câmpurile petrolifere.
Vor să-mi extirpeze din plămân.
Trebuia să te scot de acolo mai devreme.
Ai putea să vii să stai cu mine?
Să mă ajuți?
E cam greu pentru mine să scap acum.
Da.
Bine.
Aceea e fiica mea.
Te rog, trebuie să pleci.
Pot să o cunosc?
Nu acum.
S-a căsătorit.
Nu o pot lua prin surprindere.
Recunoaște, ți-e rușine cu mine.
Nu! Nu e asta...
Mi-e rușine cu mine...
cu ce am făcut.
Pe mine m-ai făcut.
Îți trimit bani pentru operație.
Îmi pare rău.
Becca, ce faci aici?
Nu, Alejandro. Trebuie să pleci. Acum!
Ți-am adus ceva.
De ce te-ai răzgândit?
Tu ceri atât de puțin de la mine, iar familia așa de mult!
Nu trebuie să treci prin asta singur.
M-am panicat.
Te rog să mă ierți.
Bine.
Poftim.
Mulțumesc că ai venit.
Mă bucur că sunt aici.
Mamă!
Te-am găsit!
- Ce căutați aici? - Camila, e în ordine.
Cine e?
decăderea
Hei, ești bine?
Ce se petrece? Ce căutați aici?
Am încercat să te sunăm. Nu ai răspuns.
E bine. Totul va fi mai bine pentru că știm tot.
- E cel mai prost moment. - Nu, e în regulă.
Bună, sunt Alma. Sunt sora ta preferată. Cum ești?
Bună, sunt Alejandro. Sunt singurul tău frate, din câte știm.
- Ți-a zis-o, mamă. - Vă rog, intrați.
Intrați, vă rog.
Vă fac ceai.
Nu, tu odihnește-te.
Fac eu ceaiul.
Bine, mulțumesc.
Alejandro, suntem încântate să te cunoaștem.
Îmi doresc să-mi fi spus de asta.
Îmi pare rău că ai simțit că nu poți.
Ai auzit că mi-am cerut scuze?
Nu pot vorbi despre asta acum.
Sper că nu e iarbă.
E medicament pentru plămâni.
Deci e iarbă.
Doamne! Îmi pare rău că te-am făcut să râzi.
E greu pentru mine să nu fiu comică.
- Te vei obișnui cu mine. - E bine.
Deci, mamă...
Cum de nu ne-ai spus despre Alejandro?
Eu... Eu nu am putut.
Eram tânără.
Mama deja mă renegase. Nu aveam nimic.
Cum să fi avut grijă de un copil?
Am simțit,
când te-am pierdut, că am pierdut jumătate din mine.
Am încercat să lipesc cele două jumătăți.
Am crezut, când eram însărcinată cu Alma,
că vei accepta alt copil.
Pe fiul meu.
Chiar mă apucasem de formalități.
Ți-am dat o plantă în acea zi.
E doar pentru tine.
Să ai grijă de ea.
Mulțumesc.
Urma să îți arăt documentele și să-ți spun tot.
Dar nu am putut.
Tu erai...
Ai venit, și nu m-ai luat.
De ce?
Ce putem face cu trecutul?
Nu mai are importanță.
Nu e important?
E viața mea.
Totul putea fi diferit, și nu o să-mi spui de ce?
Te simți bine?
Calmează-te.
Vreau să plecați.
Alejandro vrea să plecați. Are nevoie să se odihnească.
Nu.
Nu te vreau aici.
M-am săturat să fiu ceea ce tu ascunzi,
ce nu poți lăsa să fie parte din viața ta.
Nu, vreau să stau.
O să aduc ceaiul.
Lasă-l.
Te rog.
Doar pleacă.
Bine.
Cum ați putut? Cum ați putut să-mi invadați viața privată?
De ce te-ai răzgândit în privința adopției?
- Alma, oprește-te. - Nu am vrut să vă complic viața.
Nu am vrut să împovărez familia.
Am făcut-o pentru voi.
Să fiu o mamă și o soție bună.
E vina noastră?
Dar nici măcar nu ne-ai dat o șansă. Nu ai vorbit cu mine despre asta.
Mama ta mi-a spus că e o greșeală.
Că nu ar trebui să-mi împovărez familia cu trecutul.
Că ar trebui să las acea versiune a mea în urmă.
Pentru familie.
Becca. Ușa. A apărut. Trebuie să însemne ceva.
- Ai vorbit cu mama despre asta? - Eram apropiate.
Era ca o mamă pentru mine, când propria mamă mă refuzase.
- Aveam încredere în ea. - Dar nu și în mine.
Când ai fost apropiată de Geraldine?
O vizitam la spitalul de boli mintale.
Atunci ți-a zis să nu adopți?
Speram să fi avut o viață mai bună, să fi fost adoptat.
Crezi că e ușor să nu ai dreptate?
Nu, oprește-te.
Îmi pare rău. Îmi pare rău că s-a întâmplat așa.
Camila, te rog, nu pleca.
Ce faci? De ce nu ai intrat în amintirea mamei?
Dacă sapi nu faci decât să înrăutățești totul.
Știm de Alejandro. Cum e mai rău?
Nu vrea să aibă de-a face cu noi.
I-am stricat relația cu mama.
Mama și tata se ceartă. Nu vezi ce se petrece?
Când mama a vorbit despre Geraldine, ușa
a apărut în fața apartamentului și am auzit un copil plângând.
Un copil plângând?
În spatele ușii e un copil plângând și cred că e Alejandro.
Sună aiurea.
Nu trebuie decât să o oprim pe Geraldine să-i spună
- ... să nu adopte. - Nu e așa ușor.
Ce avem de pierdut?
Tu nu ai nimic de pierdut. Eu m-am prăbușit făcând asta.
Încearcă să ne duci acolo. Pot să o repar.
Apropo de asta, care e cealaltă viață pe care tu și tata ați schimbat-o?
Nu pot să vorbesc despre asta. Mi-a zis să nu o fac.
Ai încredere în mine?
Vrei să mergi într-o misiune, să fii eroul familiei?
Atunci, bine.
Becca, ai accesat amintirea mamei fără ca ea să fie aici.
Haide.
Eu nu merg.
Atunci o voi face eu.
Noroc.
NEBUNIA CERCULUI CUCEREȘTE ȚARA!
Stai, asta e...
Becca!
Becca! Întoarce-te. M-ai trimis în timpul greșit.
Hei, trebuie să te calmezi.
Hei, nu!
Nu înțelegi! Eu nu ar trebui să fiu aici.
Sigur, nu am mai auzit asta până acum.
Nu, nu. Stai!
Nu! Becca!
Draci!
redactor Robert Ciubotaru