Som unge lærer vi forskjellen på en helt og en skurk.
Godt og ondt. En frelser og en tapt sak.
Men tenk om den eneste forskjellen er hvem som forteller historien?
Jeg heter Hope Mikaelson. Jeg kommer fra en lang rekke skurker-
- i sagaene dere hørt om vampyrer, varulver, hekser og alt imellom.
Skolen bak disse portene beskytter hemmelighetene våre.
Og i natt, under fullmånens lys, -
-slipper vi inn en ny.
Seriøst, Rafael. Det er ikke riktig.
Jeg kastet gressklipperen gjennom balkongdørene.
Hvis dette får Hector og Maria til å slutte å mase, så er det greit.
- Buenas tardes, pater Pietro. - Buenas tardes, Rafael.
Por favor, be med meg.
- Du kan gå nå, Landon. - Jeg blir gjerne.
Dette er mellom fosterbroren din og Gud, ok?
Jeg fikser dette. Vent utenfor.
Hill deg, Maria, full av nåde, Herren er med deg. Velsignet er du blant...
- Landon? - Hope?
- Kjenner dere hverandre? - Lang historie.
- Dr. Saltzman. - Jeg er på saken.
- Dørene er låst. - Dissera Portus.
Du vil bli her ute, Landon. Stol på meg.
- Demp eksorsisten. - Silencio.
Herregud.
Hjelp... meg!
Han serverte meg milkshake på Mystic Grill.
Peanøttsmørsmak med krem i bunnen.
- Vi danset en gang. - Vi prøvde. Så flyttet du.
Så dro du en dør av hengslene med tankekraft.
- Vil du forklare det? - Vi skal forklare alt. Vi nærmer oss.
Hvor skal vi?
Til et trygt sted.
Velkommen til Salvatore School. Vi er guidene deres.
- Jeg heter Josie. - Lizzie. Vi er søstre.
- Tvillinger. - Toeggede.
Rafael, bli med jentene, så snakker jeg med Landon.
- God morgen, Hope. - God morgen, jenter.
- Heller "Despair". - Det hørte jeg.
- Nei, det gjorde du ikke. - Oppfør dere.
Glad i deg, pappa.
Så, da setter vi i gang.
Jeg er nysgjerrig, Landon... Ta det rolig!
Visste du om oss da du bodde i Mystic Falls?
Jeg visste at Hope gikk på en flott kostskole.
Folk sa at den var for rike problembarn.
De hadde rett angående det med rike.
Ingen sa at noen her kunne gjøre sånt.
Ingen i Mystic Falls vet særlig mye om oss.
Vi smelter inn sånn passe. Deltar og bidrar sånn passe.
- Det begrenser folks spørsmål. - Hva er det å vite?
Jeg hadde en gang en tale klar, -
- som skrelte av lagene i mystikkens historie.
Men de fleste har lest Harry Potter og tåler at jeg går rett på sak.
- Dette er en skole for magi. - Vi er en skole for de overnaturlige.
Det dekker et stort område.
Alle har noe som gjør dem spesielle, -
- på en måte som verden utenfor ikke ville forstå.
Så, hva er du?
- Jeg må gå til timen min. - Nei.
Unnskyld, jeg vil ikke være en dust, men jeg kjenner deg ikke.
Jeg så deg felle en prest. Jeg trenger deg her.
Forklar hva som skjedde i kirken i går kveld.
Hva tror du skjedde?
Enten har jeg mistet forstanden, eller så finnes faktisk varulver.
Dette er hinsides vanvidd. Hvordan kan det være mulig?
Historien innbefatter en hevnlysten heks og en blodsforbannelse.
Vi behandler det i "Om artenes opprinnelse" i sjette klasse.
- I sjette lærte jeg hovedsteder. - Det gjør de her også.
Jeg har noen spørsmål om Rafael.
- Som hva? - Hvem har han drept nylig?
Alle går overens med hverandre her, stort sett.
Ulvene liker å henge med sine egne, -
- trass i skolens fokus på inkludering.
Derfor ville vi være guidene dine, -
- for å gi deg en god heksevelkomst før brødrene dine korrumperer deg.
Der er bibliotekaren, Mr. Williams. Han vikarierer for kjemilæreren vår.
Han kom til å tenne på seg selv med helvetesild.
Han brant bort alt kroppshår, men fikk ingen arr.
Dette språket har blitt utformet over århundrer.
Man kan ikke slurve med stavelsene, -
- for da kan en kjærlighetsformel bli en hva? Vis oss, Penelope.
- Hun som ikke må nevnes ved navn... - Å snakke om henne styrker henne.
- Hvem snakker dere om? - Josies onde ekskjæreste.
Nettopp. En stinkeformel.
Kom, vi skal vise deg tårnet. Det er der avgangselevene røyker.
- Hva røyker de? Salamanderøye? - Gress.
Hvorfor spør du meg om det?
Varulvgenet ligger i dvale til bæreren tar et menneskeliv.
Hvis Rafael utløste forbannelsen sin, så er det fordi han drepte noen.
Og vi tar ikke inn kaldblodige mordere.
- Han er ingen morder. - Vi prøver ikke...
Jeg vet en del om bakgrunnen hans.
Forsømt av biologiske foreldre. Seks fosterhjem på sju år.
- Tilbøyelig til raseriutbrudd... - Slikt står i mappen min også.
Sånn er livet for sånne som oss.
Jeg vet at det er mye å ta inn akkurat nå, -
- men vi vil bare hjelpe til. Jeg har gått her siden jeg var sju.
Dette er et trygt sted for sånne som Rafael. Det er et hjem.
Men vi må forsikre oss om at han ikke utgjør noen trussel.
Kjæresten hans.
Cassie. Forrige måned.
Han kjørte, det var storm, han svingte for raskt.
Han begynte å bli utagerende...
Jeg trodde først at det var sorg, så kanskje...
...narkotika eller noe.
Så kastet han en gressklipper 45 meter over hagen.
Fosterforeldrene kontaktet presten.
De trodde vel at han var besatt av djevelen.
Alt det er forenlig med en nylig utløst ulvs atferd.
Det er normalt.
Takk, Landon. Hope?
Alt kommer til å ordne seg. Jeg lover.
Vi er klare.
Landon Kirby. Milton Greasley.
- Kom igjen, dr. Saltzman. - Ja visst. MG. Beklager.
Jeg heter Alaric og forstår det.
MG er elevassistenten min, Landon.
- Han er også vampyr. - Selvsagt er han det.
Trass i hemmelighetene deres, er dere veldig frittalende.
Det er ikke meningen at du skal huske noe.
Glem alt du har sett og lært siden i går kveld.
Alt du trenger å vite er at vennen din vil få et bedre liv.
Du kommer til å savne ham, men det er til hans eget beste.
Er dere to gale? Hvordan skulle jeg kunne glemme noe av dette?
- Gjorde du det galt? Det virket ikke. - Det er et enkelt vampyrtriks!
Tydeligvis virket det ikke!
Forsiktig. Ta ham med til kjelleren. Dette er ikke bra. Det er ille.
Nei! Nei!
Sitt her og tenk på det.
Ikke lås meg inn her! Vær så snill!
- Landon. - Hope. Kan du få meg ut herfra?
Ikke ennå, men du er ikke fange her. Jeg lover.
Jeg er i et heksefengsel.
Det er for varulver i overgangsfasen.
Jeg er ikke så god på å takle små rom.
Vi skal ikke holde deg her lenge. MG prøvde å slette minnene dine, -
- men det fungerte ikke.
Er jeg et gissel, nå? Hvor er Rafi?
Han har det bra. Du også.
Man kan ikke overstyre folk som tar urten verbena.
Sheriffen legger den iblant i kaffen på bensinstasjonen der vi var i dag.
Det tar en dag før den går ut av kroppen. Du må vente den tiden.
Ja da. Det er ingen stor greie.
Jeg får sitte her alene i heksefengselet med tankene mine.
Kan du...? Jeg mener...
Kan du vente her med meg?
Jeg er lei for alt dette.
Men det er fint å se deg igjen.
Alyssa Chang fikk en kost til å fly i fjor, -
- men Rick Rogers falt 10 meter ned.
Rumpeldunk forblir en ønskedrøm. Dette blir kalt for wickery.
Foreldrene mine oppfant det da vi var 10.
- Gir du opp den nye fyren alt? - Det er ingen konkurranse.
Dessuten pleier jeg fortsatt en såret sjel.
- Penelope Park? - Vi nevner henne ikke ved navn.
Unnskyld.
- Tror du han velger henne? - Antageligvis. De pleier å gjøre det.
Ok.
Jeg hørte om kjæresten din. Jeg har spioner overalt.
Jeg er nysgjerrig på den sjarmerende måten.
Takk, antar jeg.
Det gode er at vi alle er glade for at du er singel.
Herregud. Det var min indre stemme.
Jeg er fryktelig lei for det.
- Fyrer som deg gjør meg nervøs. - Fyrer som meg?
Du vet, heite, sinte...
...skadede.
Tja...
Jeg har gjort det til et poeng i livet å unngå jenter som deg.
Jeg går og leter etter Landon.
Du trengte ikke å låse ham inn i kjelleren.
- Blokker med hånden. - Jeg vet!
Da ville jeg ikke trengt å si det.
- Juksemaker. - La en vampyr begynne å trene meg.
Du begynner å bli for gammel til å få beina knekt av meg.
- Er det noe mellom deg og Landon? - Det er ingenting mellom meg og noen.
Jeg vet at du unngår intimitet, men jeg syntes jeg så noe.
Jeg likte ham. Han er normal.
Det bør han forbli.
Vi overlever her fordi vi følger reglene. Vi kan ikke slurve.
Det er du som sier at jeg må komme meg ut mer.
Du må slutte å låse deg inne og se på "Cutthroat Kitchen".
Ikke gå ut og fraterniser med mennesker.
Jobben din er å være rektoren min, ikke noe annet.
Prøv få en ekte venn her, så kan vi revurdere relasjonen vår.
Pappa? Opprydning i L-gangen.
Elizabeth...
- Hei, pappa. - Hei, kjære deg.
- Hei. - Hope.
- Får ikke du heller sove? - Små rom. Du?
- Iblant blir jeg rastløs. - Mange tanker?
Mye av alt. Det skjer mye i kroppen min.
Det er en passende overgang til å fortelle -
- hvordan du kan flytte ting med tankekraft.
- Du stiller mange spørsmål. - Ville ikke du ha gjort det?
Hvorfor smiler du?
Jeg husker den dagen da vi danset på torget.
Fyren som plaget meg på skolen fikk endelig som fortjent.
Jeg hadde hatt en fin dag.
Vil du... danse eller noe?
- Vil du at jeg skal danse med deg? - Jeg lever i nuet.
Typisk meg å bli forelsket i jenta med tyngst bagasje.
Jeg skal prøve å sove igjen.
Du gjør det ofte.
- Hva da? - Går.
Jeg kan være farlig. Det er bedre at jeg holder avstand.
- Bedre for hvem? - Nå stiller du spørsmål igjen.
Du kunne visst ikke holde deg unna?
Raf? Hva faen...?
Går det bra? De hjalp meg å få deg ut.
Skadet jeg deg? Jeg øver fortsatt på formelen.
- Formelen? - Kom, så ordner vi noe å drikke.
Se! De lærer det der i gym.
Du ser ut til å ha det bra. Jeg ble bekymret.
Jeg snakket med ulvene der.
Alt jeg har kjent på, som får meg til å havne i knipe?
Det er normalt. Jeg vil at du skal møte dem.
Det er nok best jeg benytter sjansen til å stikke.
- Jeg blir med deg. - Nei, Raf.
Det er du og jeg, Lan. Alt vi gjør, gjør vi sammen.
Vi diskuterer det over en drink. Vil du ha noe?
Jeg klarer meg.
Pust...
Dette er dumt, pappa.
Du ga meg nesten en trakeotomi med brødkniven. Spill med.
Jeg kunne bare mikse noen urter fra laben.
Nei, ingen magi.
Magien skaper disse tilstandene, og jeg vil at sinnet ditt...
...skal få deg ut av dem.
Pappa.
Tror du at jeg er ødelagt?
Selvsagt ikke.
Jeg tror at din biologiske mors gale hekseforfedre -
- etterlot seg en mørk arv som du må bearbeide.
- Josie flipper ikke ut. - Josie bruker mye tid på...
...å bekymre seg for andres lykke.
Det er et overnaturlig fenomen som kalles medavhengighet.
Jeg er ganske sikker på at hun fikk det fra min side av familien.
- Jeg ville aldri skade noen. - Jeg vet det, kjære.
Vi åpnet denne skolen for å lære beherskelse.
Det er derfor jeg er her nå, for å hjelpe deg.
Det forbauser meg at du har tid, når du trener så mye -
- med Hope Mikaelson.
- Bli venner, så kan vi trene sammen. - Jeg prøvde å bli vennen hennes...
...da jeg var 5, 9 og 13...
- Hun anstrenger seg aldri. - Du vet at hun har mistet mye.
- Hun er redd for å bry seg om noen. - Bu-hu.
Alle her har mistet noe.
- Hun har ikke patent på det. - Pust. Pust.
Kom inn.
Når man snakker om solen...
Beklager at jeg forstyrrer.
Jeg føler meg litt rastløs. Jeg trenger å avreagere.
Baksiden. Unngå Old Mill.
Hedningene har en hemmelig fest som jeg skal stoppe om 10 minutter.
Går jeg glipp av en fest?
"Twilight" ødela vampyrmytologien.
Vil man se virkeligheten, må man gå til klassikerne. "Blade" er best!
Den gale moren hans bare: "Du ville aldri drepe meg."
Og han bare "jeg må frigjøre deg" og hugger til!
Han drepte sin egen gale mor!
Jeg sier ikke at man skal drepe moren sin.
Det ville vært sykt.
- Takk for hjelpen med Landon. - Bare hyggelig.
Jeg vet at søsteren min dummet seg ut i stad...
Du skal vite at vi virkelig kondolerer for det som skjedde.
Takk.
Jeg hadde fått stipend til UVA.
Hun ville bli med meg etter avgangseksamen.
Hun var den beste jeg kjente.
Jeg elsket henne på den måten som de sier bare fins på film.
Folk som sier sånt har aldri fått hjertet sitt knust.
- Du også? - På regelmessig basis.
Jeg bryr meg for mye. Det er et problem.
Jeg synes ikke det er et problem.
Gi Lizzie en ny sjanse.
Lizzie er den beste jeg kjenner.
Er du gal? Jeg drepte deg nesten!
- Ikke rør den. - Jeg gjorde ikke det.
Jeg mener, jeg... Hvor er vi?
Stefan Salvatores bibliotek.
Alle artefakter her har en overnaturlig historie.
- Hva er historien bak denne? - Jeg aner ikke.
Men i min erfaring er det best man ikke rører den.
- Oppfattet. - Unnskyld for det som skjedde i stad.
Du skulle ikke ha vært der ute.
Jeg lagrer det blant "ting som føles åpenbart i ettertid".
Jeg antar at det betyr at du er en varulv.
- Sa han, lett og ledig. - Jeg er mange ting.
- Vil du utdype? - De sletter minnene dine i morgen.
Kom igjen, jatt med.
Dette er ikke mye til nachspiel.
Det finnes ikke noe å spise. Jeg trenger mat!
- Jeg er sugen på noe. - Jeg kan hjelpe deg med det.
- Vi får problemer. - Jeg vet det.
Seriøst? Jeg tilbyr meg å rocke verdenen din!
Én: Det er ikke lov.
To: Du foretrekker jenter. Og tre...
Ingen ba deg trekke matte inn i denne samtalen.
Du vet hva jeg mener.
Én: Regler er til for å brytes.
To: Jeg er en ond forførerske som ikke diskriminerer, -
- og dine binære antagelser om seksualitet...
...er utdaterte.
Og tre: Jeg blåser i hva det tredje poenget ditt var, -
- men skal du suge meg tørr eller ikke?
Blodet i årene mine er ikke menneskelig.
Faren min var en av jordens opprinnelige vampyrer.
- "Var?" - Var.
Til og med udødelige skapninger kan dø til slutt.
- Klaus Mikaelson: Den store ondskap. - Han var ikke så populær her.
En av fosterfedrene mine svidde oss med sigaretter.
Ondskap er nok relativt.
- Moren min var en varulvalfa. - Der har vi et "var" igjen.
Folk jeg bryr meg om, har en tendens til å dø fra meg.
- Jeg unngår å komme folk for nær. - Jeg merker det.
Bestemoren min var heks.
- Så all arven gjør meg til... - En enhjørning?
En hybrid av tre ulike vesener.
En tribrid. Jeg kan styre når jeg forvandles, som i kveld.
- Jeg er den eneste av mitt slag. - Akkurat. En enhjørning.
Kan jeg vise deg noe?
Du nevnte idioten som plaget deg den dagen vi danset.
Det er ham. Kan du framkalle minnene mine så lett?
Det er ikke minnet ditt. Det er mitt.
Bilen min! Herregud!
- Gjorde du det for min skyld? - Han fortjente det.
Vi går tilbake før noen merker at du er borte.
Hei, Jo.
Jeg så nettopp MG med tungen i du-vet-hvems hals.
Motbydelig!
Han burde vite bedre enn å kline med "Mørkets herre".
- Dårlig vennetrekk. - Ja.
Bare glem henne.
Konsentrer deg om noen andre.
En god forelskelse får deg i balanse igjen.
Jeg retter blikket mot Rafael.
Om han noensinne snakker med meg igjen etter at jeg dummet meg ut.
Gi meg hånden din.
Jeg trodde vi hadde slått fast at jeg er en elendig danser.
Jeg tenkte at det ville hjelpe deg å sove.
Du er god person, Hope Mikaelson.
Det er nå du skal løpe.
Ja, jeg vet det.
Jeg vil vel ikke huske noe av dette?
Antageligvis ikke.
I så fall...
Det har gått et døgn. Er du klar for runde to?
Jeg lurer på om jeg får bli.
Du kan få snakke med noen om problemene hjemme...
Jeg har ikke noe hjem. Ikke nå lenger.
Jeg kan jobbe. Jeg kan vaske, jeg kan lage mat...
Beklager, Landon. Du hører ikke hjemme her.
Så, hvor skal jeg gå? Du aner ikke hvordan det er der ute.
Jeg vil ikke skape problemer. Jeg vil bare slippe mitt eget liv.
Jeg vet at det virker ondskapsfullt, men prøv å forstå.
Skolen ble etablert for å forme unge overnaturlige skapningers sanser.
Verne om hemmelighetene.
Utruste dem for å håndtere dem i den menneskelige verden.
Vi beskytter disse ungdommene fra deres mørkeste impulser.
Men ikke tro noe annet: De er rovdyr.
Vampyrer drives av drapene.
Ulver kan ikke tøyle seg selv i primaltilstanden sin.
Hekser... når de provoseres...
De er ansvarlige for historiens verste ugjerninger.
Det er rett og slett ikke trygt for deg her. Jeg er lei for det.
Jeg forstår.
Be MG komme inn, er du snill.
Jeg er lei for det i går.
Men vi kommer til å ta hånd om kompisen din.
Alt du trenger å gjøre, er å dra hjem.
Glem alt du har sett og lært de siste to dagene.
Alt du trenger å vite, er at vennen din vil få et bedre liv.
- Er du sikker? - Ja, jeg klarer meg. Jeg lover.
- Hva er galt? - Alarmen ble ikke utløst.
- Jeg vet ikke hvorfor. - Hva var det for noe?
En kniv fra 1100-tallet.
Overnaturlig opprinnelse ukjent.
- Hvorfor må det ha vært ham? - En artefakt forsvinner...
...med et usannsynlig uvettig menneske? Tenk selv, Hope.
Da ville han være en løgner. Det fantes ikke noe ved ham...
Det er ingen sjanse for at den eneste gangen -
- jeg våger å nærme meg noen, så er han en løgner.
Det er ikke mulig. Så dum er jeg ikke.
Vi styrte ham til å dra hjem!
Det gjorde han ikke. Vi sjekket der først.
Vi slettet altså ikke minnet hans. Han bare lot som.
Hvis sinnet hans ikke kan styres av et overnaturlig vesen, -
- så betyr det bare én ting.
Han er et overnaturlig vesen.
I 10 år har vi unngått å bli oppdaget.
Å beskytte dere og hemmeligheten vår har vært vårt eneste oppdrag.
I dag trenger jeg hjelp til å finne Landon Kirby.
Før han avslører oss alle.
- Jo! - Jeg snakker ikke med deg.
Vent. Unnskyld.
Du-vet-hvem blander sexurter i gresset sitt.
Dømmekraften min sviktet midlertidig.
Hvorfor synes alle at hun er så spesiell?
Hun er ikke spesiell. Hun er bare... tilgjengelig.
Kom. Ikke hat meg, ok?
- Jeg trenger hjelp. - Tre ord mer enn årsgjennomsnittet.
Finn noen andre.
Dette med Landon er min feil.
Jeg kan spore ham opp, men det krever mørk magi.
Vi får ikke bruke mørk magi her.
Det sier jenta som nettopp satte fyr på eksen sin.
- Presser du meg? - Nei.
Nei, jeg leter bare etter en hevnlysten sjelefrende.
Beklager.
- Er du sikker på dette? - Absolutt.
- Ser du noe? - Bare raske glimt.
Kom igjen, gi meg noe.
Jeg har det! Route 29. Nær delstatsgrensen.
- Er det kniven? - Ja.
- Hva gjør den? - Jeg aner ikke.
Jeg ba en venn ved delstatspolitiet -
- sperre av åstedet til vi kom.
Lokalpolitiet tror at det skyldes en lekk bensintank.
- Hva skjedde egentlig? - Det får du finne ut.
Ok. Takk, Matt.
Livet er pussig. Etter å ha støtt folk bort i årevis, -
- så åpnet jeg hjertet mitt for Landon Kirby.
Mennesket som bare trengte et sted å høre hjemme.
Landon er slett ikke helten i fortellingen min.
Men når jeg får tak i ham, skal jeg bli skurken i hans.
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com