I tidigare avsnitt...
Hur kan jag skydda dem från saker som inte ska finnas?
Landon var här på grund av mig.
Han kunde stjäla kniven på grund av mig.
Den som svingar den har kraften att rädda världen.
Eller göra slut på livet som vi känner det.
En neandertalare från Mystic Falls High slängde milkshake på mig.
Vi gör vad vi måste göra, sen åker vi tillbaka till skolan.
- De vill inte ha mig där. - Jag åker inte utan dig.
Vad håller du på med?
Vi är polare, och jag gör ingen illa. Stannar det här mellan oss?
Varför rör hon sig inte?
En staty gjorde henne illa.
Sasha? Vad håller du på med?
Kom igen. Jag är en älsklig oskuld. Det är inte min tur att dö.
När jag tittar kommer allt att vara bra.
Jag öppnar ögonen om tre, två, ett...
Ghostface!
- Bu! - Äh, kom igen.
Det var för enkelt.
Var har du varit?
Jag blev lite hungrig. Gick ut för att köpa nåt att äta.
Är det lugnt?
- Ja, helt lugnt. - Bra.
God natt då.
Som dr Saltzman sa så kom inte Dana Lilien och Sasha Stoteraux -
- hem i går kväll.
Dana försvinner ibland för att festa, men aldrig Sasha.
Tack, sheriff Donovan.
Nu när kniven är borta och det är tyst från Dorians sida -
- så skadar det inte att anta det värsta.
Sluta titta på mig så där.
Ol' Blue Eyes sa ju att Dana har stuckit förut.
- Jag såg dig äta på henne. - Äta, ja!
Inte kidnappa. MG, oss vampyrer emellan...
Det här är inte mitt fel.
Jag behöver några frivilliga som åker till Mystic Falls High -
- i ett påhittat utbytesprogram för att förbättra skolornas relation.
Det är tråkigt nog nödvändigt i och med senaste tidens händelser.
Jag ger er tillstånd att tvinga dem och att samla material -
- till lokaliseringsformler. Vi behöver all information vi kan få.
Nåväl, jag kan väl bortse från mina och Danas motsättningar för dagen.
För det är vad hjältar gör.
Så jag anmäler mig som frivillig.
Hon slåss mot en gargoyle och plötsligt är hon moder Teresa.
Du ska få skämmas när jag motbevisar dig.
Jag är på.
Jag också.
Jag hjälper gärna till.
Vem är du och vad gör du med Hope Mikaelson?
Jag har alltid velat prova att vara normal för en dag -
- i stället för att vara en ensamvarg.
- Du har dig själv att skylla. - Jag vill inte bli uppläxad.
Vad har du för plan för Landon? Går han här nu?
Funderar du fortfarande på att mörda honom?
Kniven lockade till sig varelser så fort han tog den i besittning.
Vi har mycket att ta reda på om honom.
Och sen spöar vi honom?
Nej, vi gör det som är bäst för eleverna.
Vet du vad ska vi göra med honom medan vi letar efter tjejerna?
Ja, faktiskt.
- Har de sagt nåt om mig? - Nej, inte än.
Alla pratar om några försvunna tjejer från din gamla high school.
- Kommer de att sparka ut mig? - De gav dig kläder. Det bådar gott.
- Från 1993! - Kom igen nu.
Vi har båda varit på platser där ingen velat ha oss.
- Du vet hur du ska göra. - Ligg lågt och starta inga bråk.
Det måste gå vägen i dag, Lan.
Det måste bli perfekt, annars är jag så gott som ute.
Landon... Har du tid en stund?
Jag kan ha användning för dig i dag.
Mystic Falls, Mystic Falls...
Förlåt! Förlåt.
Jag gjorde entré, mopphuvud.
Förlåt, jag fick en flashback till mitt första år här.
Tjejer har försvunnit, så ta dig samman eller stick.
Han är okej nu. Släpp det.
Så här ligger det till:
Landon, prata med alla du känner från din tid här.
Hope, försök att inte alienera hela elevkåren -
- medan vi andra räddar världen.
- Det här är ingen tävling, Lizzie. - Du har rätt. Det är ett uppdrag.
För en hjälte. Och hennes liga av... nollor.
Glöm det. Jag jobbar själv.
MG, jag behöver dina tvångsförmågor.
Vill du vara min Batwomans Robin?
- Batwoman har ingen Robin... - Det var en metafor. Kom nu.
Vargarna brukar äta ute.
Jag umgås hellre med dig.
Jag såg dig inte på samlingen.
Jag försöker fortfarande hitta här.
Varför åkte du inte och lekte detektiv?
Jag jobbar på offensiva formler.
De lär bara ut defensiv magi här, men läroplanen behöver utvecklas.
- Vad? - Nej, inget.
Vad?
Jag försöker greppa att det här är ett normalt samtalsämne här.
Uppfattat. Du är alltså glad att vara tillbaka.
Jag blir glad när jag vet att Landon får stanna.
Och om han inte får det?
Pys, häxa. Rafael och jag måste ta ett snack.
Så fort Josie och jag är klara.
Jag är din alfa, nykomling. Du är klar när jag säger det.
Så fort tiden går.
Hur rolig den här orkanen av giftig maskulinitet än är -
- så måste jag på lektion.
Jag gör dig sällskap.
Det här är korridoren för sistaårseleverna.
Här har jag varit instängd i alla skåp -
- förutom det här. Det går inte att öppna.
I badrummet till vänster kysste jag min första toalett.
Gör faktumet att jag inte är öppet fientlig mot dig -
- så att det verkar som om vi är vänner igen?
Förlåt, jag försökte vara naturlig, men allt det här gör mig jättenervös.
Skolan, att träffa Connor, vara med dig...
Borde inte du prata med folk som du känner?
Lättare sagt än gjort. Danas gäng pratar inte med mig -
- om du inte har nån formel som gör mig retroaktivt cool?
- Jag pratar med dem. - Det är ännu värre för dig.
Du vet inget om människoskolor. Du är den nya tjejen.
- Du kan lika gärna vara radioaktiv. - Stör den här förloraren dig?
Han försöker sälja sitt blandband.
Vidrigt. Vi ska äta lunch. Är du hungrig?
Utsvulten.
En joggare anmälde det.
Plåtarna matchar. Det är Danas bil.
Vi kan med säkerhet säga att hon inte har rymt.
Du sa att varelserna var ute efter en kniv.
Det stämmer. Det här går inte ihop.
Bitarna börjar faktiskt falla på plats.
- Vad är det? - Ett vampyrbett.
Schyst form. Du är Danas vän, va?
Jill. Min vänskap med Dana definierar mig inte.
Det var ett skämt. Naturligtvis gör den det.
Ballt.
Berätta var Dana och Sasha är så lämnar vi dig ifred.
- Och dina kluvna toppar. - Tyst, Saltzman.
Och varför bryr du dig?
Är alla privatskolelever så här obehagliga?
Mot duschen.
Du misslyckades. Hope springer säkert ett segervarv just nu.
- Vadan prestationsångesten? - Jag tror att du distraherar mig.
Jag har polyester på mig.
- Och du bär det verkligen med stil. - Var med i matchen, MG!
Har du skolans telefon?
Och var hade du den?
Det är din pappa. Han litar på mig.
Du luktar gummibjörn.
Svara.
- Hallå? - Jag måste prata med allihop.
Vi har delat på oss.
- Lizzie, jag sa åt er att samarbeta. - För att härska...
...var vi tvungna att söndra. Lita på din egen genpool för en gångs skull.
- Ledsen att göra dig besviken. - Jag har tre saker att säga.
Alla är lika förfärliga.
Kan ni båda behålla lugnet?
- Naturligtvis. Inga problem. - Okej.
Ett: Dana är död.
Två: En vampyr dödade henne. Tre:
Jag sa till sheriffen att vi inte var inblandade. Hade jag rätt?
Har nån av er hört nåt om att våra vampyrer äter?
- Nej. - Nej, det får vi inte göra.
- Alla vet det. - Okej, bra.
Jag ringer när jag vet mer, och då vill jag att ni är med Hope.
Du ljuger uruselt.
Ut med språket.
Hej.
Låt mig gissa: Flätflickan erkände -
- att hon kidnappat Dana och Sasha. Fallet avslutat.
Hon heter Cheryl. Och inte direkt.
Men hon ville att jag skulle söka till cheerleadinglaget.
Vem är du just nu?
- Och vad har du på huvudet? - Det är en gåva från Cheryl.
- Du är bättre än så här, Hope. - Ta det lugnt, Ior.
Dana gav henne den. Den kan användas till en lokaliseringsformel.
Och fastän Sasha och Connor dejtar låg han med Dana bakom hennes rygg.
Alla vet att Connor är en tölp.
Kom igen, Landon. Otrohet, försvunna tjejer...
Det är som en tv-serie som gamla tittar på. Ett passionsbrott.
Jag känner Connor.
Han är en plåga, men ingen mördare. Lita på mig.
Att lita på dig försatte oss i det här kaoset från början.
Titta, där är han.
Vill du vara snäll eller elak snut?
- Emosnut är ingen grej, nämligen. - Mycket lustigt.
Medan du skaffade vänner gjorde jag lite eget detektivarbete.
En skarf i Virginiahettan?
Det låter som en så kallad ledtråd.
Det är vampyrbett, Ric.
De säger att det inte var de. Slutdiskuterat.
Nej, det är bara början.
Jag måste ljuga för föräldrarna om vad som dödade henne.
Du har väl glömt hur det är att vara på den här sidan av det samtalet.
Skulle vi inte äta lunch?
Jo. En av oss ska.
Var inte rädd.
Släpp henne.
Dejten är över. Det är inte jag, det är du.
Glöm att det här nånsin hände och gå tillbaka till lektionen.
Toppen. Hope är redan här.
- Du sa att det var lugnt, bror. - Säg inte "bror" till honom.
Vi vet att du dödade Dana.
Vänta, är Dana död?
De hittade henne död efter ett vampyrbett.
Jag dödade henne inte, så sluta trakassera mig.
Kom, vi går. Det är hjältedags.
Mot blondmobilen.
Inte så fort, Kaleb.
Allt jag gjorde var att äta.
Tortera mig bäst ni vill, men mitt svar kvarstår.
Jag dödade inte Dana.
Han har rätt.
Är du tankeläsare nu, Landon?
Kalla det för en föraning.
Vi skulle måla graffitti på den där kvarnen vid er skola.
Det var ett harmlöst spratt. Men så blev jag tagen.
Plötsligt vaknade jag upp i ett dike.
Njut så länge det varar, Lizzie. Jag ser säkert hemsk ut.
Herregud, vad är det här?!
Det är... Hjälp mig, nån.
Det är sugmärkenas sugmärke. Du mår bra. Du är bara lite slampig.
Jag gillar inte ens nån av er. Jag borde prata med polisen.
- Det kan jag inte tillåta. - Ad somnum.
Hon kan inte tillåta det, menar jag.
Du dödade henne inte. Du fick henne att förvandlas?
Skulle jag vilja lyssna på det där i all evighet?
Nån gjorde det. Så vi har en vampyr i övergångsfasen att handskas med.
Vad ska vi göra med henne?
Fosterbarnet. Jag har letat efter dig.
Vi pratar senare, jag måste till lektionen.
Du... Jed, va? Jag vill inte ha några problem.
Inte vi heller. Vi vill bara initiera dig i flocken.
Processen är enkel:
Din förbannelse utlöstes, alltså dödade du nån nyligen.
Kanske med avsikt, kanske inte.
Berätta bara historien. Det är vår övergångsrit.
Jag är inte flocktypen.
Du fattar fortfarande inte, va? Du har inget val.
Antingen underkastar du dig självmant eller så får du blöda först.
Det är ditt beslut.
Hallå!
Jag sa: Hallå!
Fortsättning följer.
- Mår du bra? - Bort från mig!
Håll dig borta från mig.
Har jag förstått det här rätt?
Dana dog med vampyrblod i systemet -
- så hon återuppstod, och nu är hon i övergångsfasen -
- och måste äta eller dö?
Huvudet på spiken. Lätt beslut, va?
Vi ger henne människoblod. Så enkelt är det.
Inte alla vill vara övernaturliga. Vissa vill bara vara normala.
Dana är traumatiserad. Det här är ett jättestort beslut.
- Vi kanske ska ge henne nån dag... - Hon dör om en dag om hon inte äter.
Hoppsan. Jag suger på matte.
Berätta sanningen för henne.
Hon lär bli peppad av att få gå på er skola.
- Det skulle jag ha blivit. - Du är väldigt tyst, MG.
Jag är feminist. Dana bestämmer över sin egen kropp. Landon har rätt.
Visst. Okej, men...
Hon får inte gå med i danslaget.
Surgere!
Svimmade jag?
- Jag känner mig så... - Vi vet hur du känner.
Du är bara hungrig.
Anorexi hade jag andra året. Det här är nåt annat.
Du mår bättre när du har ätit.
Tyst, på riktigt!
Att ens tänka på att äta får mig...
Jäklar, vad har hon ätit?
Jag tror att jag just fick hennes själ på mina skor.
- Jag kommer också att spy. - Är det här normalt?
Hon kräks bokstavligen upp sina inälvor.
Dana? Dana!
Ska vi ringa din pappa?
Varför? Så att han kan ta ännu en kula för dig?
Nej.
Vad som än gjorde det här så är det ingen vampyr.
Det måste vara ännu ett monster från kniven.
Eller så kanske...
...monstret varit framför oss hela tiden.
Menar du allvar?
Inget av det här hände förrän du stal den där kniven.
Det var precis det de andra monstren kom hit för att göra.
- Menar du att det är en slump? - Ja, det gör jag!
Du tror mig väl?
Uppfattat. Säg inget mer.
Raf? Raf?
- Lämna mig ifred, sa jag. - Jag kan inte förrän...
- Det är inte säkert! Ge dig av! - Lugna ner dig.
Blunda och andas. Andas, som jag.
Andas.
Bra.
Det där är bättre.
Var det där magi?
Nej, det är bara åratal av träning med Lizzie, antar jag.
Jag ville inte skrämma dig.
Du kan inte skrämma mig. Hallå!
Det som skrämmer mig är att du är död om du inte underkastar dig.
Det är bara så det är.
Det var du som pratade om förändring.
Jag menade att lägga till en kurs, inte starta en revolution.
- Josie... - Jed är en alfa.
- Du är en varg. Det är så det är. - Josie.
Josie?
Det är Sasha.
- Är du okej? - Nej, jag sitter fast.
Raf!
Vad? Nu får vi det här överstökat.
Blir det toastolen eller papperskorgen?
Blodig näsa?
Säg nåt, din tölp.
Nej, du sabbade mitt liv.
Du får inte låtsas att jag inte finns.
Otäckt. Jag går härifrån nu, men jag ska ge er ett råd:
Landon kan vara där inne just nu och äta folk.
Så vi ses.
Om det inte är Landon, vad kan det då annars vara?
En spindel.
En stor spindel. En Arakne, mer specifikt.
Det här är nördporr, inte verkligheten.
Drakar och gargoyler också. Serierna baserades på grekiska myter.
Arakne var en vacker kvinna som förbannades -
- av en avundsjuk gud och blev en jättespindel.
Allt den vill är att bli mänsklig, så den bär sitt bytesdjurs hud.
Herregud! Dess huggtänder är enorma -
- så bettet kan se ut som en vampyrs.
Dessutom får bettet dess offer att smälta.
Dana hade nät i håret.
Därför kunde den inte följa kniven ut ur stan.
En insekt stor som en SUV kan inte lifta utan att besitta nåns kropp.
- Sasha, kanske? - Jag tror fortfarande på din pojkvän.
Han är inte min...
Hade vi nåt från den så kunde vi göra en spårningsformel.
Fungerar det med dess ansikte?
Det här är illa.
Det som spann det här kommer att äta upp oss.
- Kan du inte häxa ut oss härifrån? - Mina krafter fungerar inte så.
Min syster och jag kommer från Gemini-klanen.
Vi har inga egna krafter, vi måste suga upp dem från andra saker.
Så tidigare sög du upp kraft från en vägg?
Skolans magi fungerar till små formler.
Kan du suga upp kraft från en varg?
Teoretiskt sett, ja, men mina händer sitter fast.
Såvida inte...
Det där var oväntat.
- Jag är ledsen. - Var inte det.
Fungerade det?
Jag vet inte. Rummet snurrar fortfarande.
Hallå! Vi sitter fast här.
Connor?
Jäklar.
Han kommer.
Josie, nu är det läge för en sån där offensiv formel.
Ignarious.
Jag tror att du fick honom.
Eller så gjorde vi honom bara förbannad.
Det är till dig. Berätta inte för din pappa vad vi tänker göra.
Jag suger på att ljuga. Du är jättebra på det.
Du är hans favorit.
Du är hjälten!
- Hej, pappa. - Hej. Jag tänkte ringa...
...och höra hur det går.
- Så bra. - Jaså? Definiera bra, Lizzie.
För jag har hittat Danas kropp i handskfacket.
Vi har löst fallet, pappa. Det är en spindel.
En enorm, otäck spindel.
MG:s serietidningar vet hur man dödar den.
Lyssna på mig, Lizzie.
Vad ni än tänker göra, så låt bara bli.
Berätta var ni är så kommer Matt och jag med detsamma.
- Och var är Hope? - Förlåt, pappa.
Du måste lita på mig för en gångs skull.
Nu kör vi.
Jag tror att han är kvar där ute.
Du, din skitstövel!
- Jag hatar spindlar. - Du måste få ut oss härifrån.
Uanascar...
Lizzie, jag behöver din hjälp.
Josie! Ta min hand.
Upprepa efter mig: Imperium Latas Mulias.
Blev hon biten?
Du kommer att repa dig. Det var fest i skogen.
Du och Dana hade jättekul.
På vägen hem blev ni angripna av en puma.
Du överlevde, men inte Dana. Du kunde inget göra.
Är Dana död?
Ta bara bort alltihop. Säg åt henne att inte känna nåt.
- Hon måste få sörja. - Jag hjälper henne.
Säg att det kommer att göra ont.
Alltid.
Säg att vissa dagar kommer att vara svårare än andra -
- men en dag kommer hon att minnas även sina goda stunder med Dana.
Att hålla fast vid dem är nyckeln till att ta sig igenom det här.
- Vill du verkligen göra det här? - Du såg vad de gjorde mot mig.
Att vara ensamvarg är inget val längre.
- Tror du det? - Titta inte på mig.
Jag är tvilling. Jag gör inget solo.
När Cassie dog trodde jag Landon var den enda flocken jag nånsin skulle ha
Jag trodde inte att jag behövde nån annan.
Var ärlig mot mig. Är den här skolan, människorna här...
Att behålla Landon här, är det värt det?
Det här stället har sina brister. Varenda person här -
- är fördömd på ett eller annat sätt.
Alla har sina egna problem att handskas med.
Men vi sitter i samma båt.
Varenda person här... Vi ser efter varandra.
Så ja, det är värt det.
Behöver du hjälp?
Medicinboll.
Jed och hans grabbar menar allvar.
Fosterbarnet. Vill du ha mer?
Jag dödade min flickvän.
Det var en olycka.
Jag satt bakom ratten och förlorade kontrollen.
Jag vaknade upp på sjukhus.
Landon berättade att hon var död. Jag vet inget mer.
Är jag en del av flocken nu?
Gå ner på knä.
- Va? - När man underkastar sig sin alfa...
...så går man ner på knä.
Jag skojar bara.
Din boll.
Du spelar nästa omgång.
Så mycket för min plan att vara en normal tonårsflicka för dagen.
Du gjorde bra ifrån dig.
Ja.
Det kändes bra att vara en del av laget.
Tills ni anklagade mig för att vara ett monster.
Förlåt.
Det kommer bara att ta lite tid innan vi kan lita på dig igen.
Jag fattade det. Upprepade gånger.
Så låt mig säga så här: Jag vet varken varför jag drogs till kniven -
- eller varför min mobbare besattes av en superstor spindel.
Jag vet inte varför mytiska väsen dyker upp i Mystic Falls.
Jag kan inte förklara nåt av det här.
Och ingen av er heller.
Så vitt jag kan se är det meningen att vi ska göra det här tillsammans.
I morse var allt jag ville göra att sitta här.
Vara en del av allt det här, umgås med dig.
Men hela dagen hånade du mig -
- och lämnade mig sen i sticket.
När det hade betydelse.
Du ville veta hur det känns att vara normal?
Grattis, Hope.
Du är officiellt normal.
- Jag sa åt er att vänta. - Jag vet, men...
Det finns inga men, Lizzie.
Att vara hjälte är inte viktigare än att vara säker.
Jag är ingen hjälte, pappa.
Jag försökte bara vara det eftersom du alltid behandlar Hope så.
Och ärligt talat är hon bättre på det än jag nånsin kommer att bli.
Hope är inte målet.
Hope är ett varnande exempel. Och jag litar på henne av skäl -
- som jag aldrig vill att ni två ska uppleva.
Därför grundade jag skolan. Därför finns det regler.
Vi lever bara för att vi bröt mot reglerna.
Hope gjorde en formel som räddade oss.
En formel vi kunnat om skolan lärde oss offensiv magi.
Och Lizzie dog nästan i går -
- för att du inte varnade oss för monstren.
De senaste dagarna har bevisat att du inte kan skydda oss från allt.
Vi måste börja lära oss att skydda oss själva.
Herregud...
Det här är stunden när en förälder förlorar all kontroll.
- Pappa. - Pappa.
Okej, jag ska ta det i övervägande.
Gå nu till sängs.
Jag älskar er.
Typ.
Var kom det där ifrån?
Jag kände väl för att starta en revolution.
- Du förrådde mig! - Jag vet.
Lizzie kom på mig med att ljuga och jag bröt samman.
Du måste veta vem du stöttar!
Det kan inte vara en tjej som känner sig för fin för dig.
- Vampyrer före slynor, eller hur? - Ja.
Nej.
Tala inte så nedlåtande om henne.
Vi har monster nog här ute som det är.
Vi får inte bli ett av dem.
Du är en marionett, MG.
Rektorns och hans dotters lilla marionett.
- Nej, det är jag inte. - Inte?
Hon hunsar med dig, och du bara tar det.
Han låter dig springa hans ärenden, och du bara tar det.
Inte ens i dag släppte de iväg oss på egen hand.
De skickade med häxorna för att hålla koll på oss.
De har regler om hur vi får äta, men de berättar inte vad de ger oss.
Det finns blodpåsar i den där kylen!
- Det är inte människoblod! - Vad pratar du om?
Vet du vad?
Fråga dig själv varför du inte ser så många kaniner i trädgården här.
God kväll, konstapeln. Ska ni ge mig en medalj?
Jag vill ställa några frågor.
- Om vad? - Om varför halva...
...cheerleadingtruppen har skarfar runt halsen.
Gå, Matt. Jag sköter det här.
Låtsas inte stå på min sida när det var du som berättade.
- Frågan är: Vem berättade för dig? - Du gjorde det just själv.
Jag har haft mina misstankar, men aldrig fått dem bekräftade.
Så...
...vad tänker ni göra åt saken?
För ni kommer inte att spärra in mig.
Jag har gjort det här för länge.
Om dina barn är ett hot så kommer jag efter dem.
Om du hotar mina barn så blir det jag som kommer efter dig.
Jag vet varför det är tyst här.
Vi fick besök av en kroppstjuv till spindel i dag.
Spännande utveckling.
Vänta ett ögonblick.
Kom hem, vet jag.
Vi hade fel. Inget är efter dig.
Håll den tanken.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com