I tidigare avsnitt...
I går ställdes vi inför en drake.
Vad är så speciellt med den här?
En gargoyle fick liv.
Det här började när du stal kniven, precis som monstren ville göra.
- Kaleb, jag såg dig äta på henne. - Ja.
Du måste veta vems sida du står på!
Fosterbarnet, jag har letat efter dig.
Vi vill bara initiera dig i flocken. Du har inget val.
Landon vet inte varför han stal kniven.
Men han ljög om att han hade den, så jag vet inte vad jag ska tro.
Den som svingar den kan rädda världen eller göra slut på allt liv.
- Vi ska ta reda på det. - Jag ringer om jag får problem.
Du lurade mig.
Ric? Jag har en som pratar.
Efter senaste tidens händelser har vissa elever uttryckt oro -
- över att jag inte ger er nån talan i beslut som påverkar er framtid.
Och jag håller med.
Om ni förväntas följa den här skolans regler -
- så är det inte mer än rättvist att ni får vara med och skapa dem.
Därför ska jag bilda ett hedersråd.
En vampyr, en häxa och en varulv -
- som var en och väljs av sina likar, tillsammans med vår kurator Emma -
- vars röst kommer att representera de yngre eleverna.
Nu måste jag åka iväg från campus.
Under tiden förväntar jag mig att ni fattar bra beslut -
- och röstar klokt.
Det var allt. Ni kan gå.
Hej, dr Saltzman.
Dr Saltzman. Dr Saltzman!
Kommer det nåt beslut om huruvida Landon får stanna?
Vi försöker reda ut en gång för alla om han är övernaturlig.
Men tänk om resultaten är oklara? Kan inte hedersrådet bestämma?
Poängen är väl att vi ska ha en talan gällande sånt här?
Om vi fastslår att han inte utgör nån fara, så ja.
Tack. Ni kommer inte att ångra det här.
Dr Saltzman, hej.
- Hinner ni prata om Kaleb? - Jag är sen. Du får 30 sekunder.
Tack. När jag berättade för Lizzie att Kaleb åt på tjejerna i skolan -
- så trodde jag inte att han skulle åka i vampyrfängelse.
Det är inte på grund av dig. Kaleb måste torka ut.
Unga vampyrer som äter på människor är ett hot mot sig själva och andra.
Ni kan inte visa honom lite överseende -
- så vampyrerna blir mindre förbannade på mig?
Straffet passar brottet.
Om du anser att jag har fel -
- så kan du ta upp det på hedersrådsmötet.
- Jag måste åka. - Okej. Ja.
- Skojar du? - Är jag under angrepp i dag?
Du får förhöra en trädnymf och jag måste sköta Landons DNA-prov?
Det är en dryad, inte en nymf.
- En häxa måste säga testformlerna. - Be Emma göra det.
Hon har fullt upp att sköta skolan i min outhärdliga frånvaro.
Och om Landon kan övertyga dig så kan han övertyga vem som helst.
- Du njuter av det här. - Det gör jag.
Du har instruktioner på mitt kontor. Försök att inte döda honom.
JAG ÄR MED HENNE
Josie, fokusera.
Inget av det här fungerar.
Du kommer inte förlora valet för din klädsel.
Det handlar inte om valet. Det handlar om mitt segermöte.
Klädseln gör talet.
Hur ser jag ut?
Du kanske ska ha nåt som visar att du tar det här på allvar?
- Det är ett stort ansvar. - Därför är jag perfekt för jobbet.
Jag är en trendsättare. En influencer.
Folk vet inte vad de vill ha förrän jag talar om det för dem.
De behöver mig.
Vad gör du här?
Dr Saltzman bad mig sköta dina tester. Vi börjar med...
...en skum, mystisk blodanalys.
- Nej. - Ursäkta mig?
De här testerna avgör om jag får stanna här.
Aldrig att jag lägger min framtid i dina händer. Du är partisk.
Ingen av oss har nåt val.
Jag vill inte heller tillbringa dagen så här.
- Där ser du. Partisk. - Landon...
Det sista du sa var att du ville veta vem eller vad du är.
Det vill jag också, så nu får vi det här överstökat.
Lizzie Saltzman bryr sig bara om Lizzie Saltzman.
Går era intressen stick i stäv så är du en häxa non grata.
Jag anser personligen att ni förtjänar en bättre kandidat.
Så du ställer upp i valet för att komma åt henne.
Lågt, Penelope. Till och med för att vara du.
- Du brukade gilla när jag gick lågt. - Du vet vad jag menar.
Du gillar inte aktiviteter utanför schemat.
Absolut inget med en moralkompass.
Tycker din personliga etikkommitté att det är okej med dubbelt plagiat?
Hope var ändå inget alternativ.
Hoppa av nu, annars kommer jag att krossa dig.
Du är förkrossad över mig, och du vet att jag har rätt.
Din syster passar inte för jobbet.
Vi har räknat ut mönstret. Monstren kommer en åt gången.
Jag fick döda en vålnad för att hitta en av er -
- som kan berätta varför ni så gärna vill ha kniven. Ut med språket.
Varför skulle jag prata med onda varelser som dödar?
- Några svar? - Bara lite lätt kritik.
Du är en dryad, va?
En levande trädande.
Dryader var fromsinta varelser som levde bland människor.
Vi är inte din fiende. Vi söker bara svar.
- Människor är kända för att ljuga. - Monster också.
Jag omhuldade en man vid namn Oliver.
Om ni för honom till mig så kan jag lita på er.
Först då kommer jag att svara på era frågor.
Vi förhandlar inte. Eller hur, Ric?
Vad ska vi säga till den här Oliver?
Visa honom den här ringen. Han kommer att följa med er.
Ni får inga svar förrän han gör det.
- Och om vi inte godtar förslaget? - Träd är tålmodiga.
Det är inte människor.
Jag har en inlämning i historia klockan två. Vem fixar det?
Jag gör det.
Men jag behöver en tjänst.
Efter fem minuter i flocken ber du din alfa om en tjänst?
Du lär bli invald i hedersrådet.
Kommer du att göra vad du kan för att Landon ska få stanna?
Bra idé, fosterbarnet.
Jag ska ta upp det på första mötet så att han åker ut härifrån.
Varför? Jag gick med i flocken.
- Jag följer alla korkade regler... - Se det som ett straff.
För att du inte respekterade min makt när du kom hit. Regeln är:
Det som alfan säger gäller.
Och jag säger att Landon ska ut.
Vad för magi har ni använt för att hitta Oliver?
- En ny formel som heter Google. - Du hånar mig.
Ja, men bara lite grann.
Öppna fönstret. Jag vill känna brisen.
Inte förrän jag vet mer om dina krafter.
Jag ska inte lura dig.
Vi dryader ljuger inte. Vi väljer att inte skada.
I den mänskliga världen -
- så kan sanningen ibland göra mer skada än nytta.
Vem är den här Oliver som Dorian letar efter?
Oliver ljög aldrig.
Han var inte som de andra männen som högg ner skogens träd -
- för att få större hus än andra.
Han spelade musik.
Han lutade sig mot träden och kände lycka.
Vi blev förälskade.
Var beredd på att han kanske inte lever längre.
Det har gått ett tag sen dagarna du minns.
Oliver blev vampyr så att vi skulle kunna vara tillsammans för evigt.
Vi skulle mötas i gläntan där vi blev förälskade och rymma.
Men omständigheter kom i vägen.
Jag känner att du också förlorat en stor kärlek.
Ett synskt träd: check.
Hjälper din humor dig att undvika smärtan?
Inte direkt, nej.
- Du bär på mer än en förlust. - Flera.
Däribland mina barns mor.
Men det finns lycka där också.
Jag ser det i deras leenden. I deras skratt.
Jag kan fortfarande se henne ibland.
Goda och dåliga nyheter. Bonnie gjorde sin häxgrej på ringen.
Nåt slags kombinerad besvärjelse och astral projektion, så...
Kan nån tala om vad som försiggår här?
Oliver!
Ursäkta, känner jag dig?
Jag antar att det där är de dåliga nyheterna.
- Vad ska jag göra nu? - Stå kvar i tio minuter.
Va?
Du kan sluta. Du klarade inte testet. Du har ingen övernaturlig styrka.
- Vad kommer härnäst? - Härnäst?
Du kuggade klättringen, längdhoppet och vägrade att simma över sjön.
Ursäkta fosterbarnet för att han aldrig gått simskola.
Jag kanske suger på... allt, tydligen...
...men jag behöver bara klara ett test, så jag ger inte upp än.
Hur går det?
Landon skulle just spurta till sjön och tillbaka.
Vad är det du testar?
Hans förmåga att fly från mig så fort som möjligt.
Ska han stanna här så är det ett måste.
Använde du härkomstformeln?
Ja, det var det första jag gjorde. Noll magi i hans blodslinje.
De flesta människor har spår av magi i blodet från en fjärran förfader.
Vad betyder det?
Vi måste ta reda på mer om Landons förflutna.
- Vad heter du? - Landon Kirby.
Ser du? Det är sanningen.
- Ljug nu. Vilken är din favoritmat? - Kanin.
- Är det en övernaturlig lögndetektor? - I stort sett din värsta mardröm.
Visa mig vad du går för, Hope.
- Var föddes du? - Jag vet inte.
- Vilka är dina föräldrar? - Min mamma heter Seylah.
Hon adopterade bort mig när jag var liten.
- Och din pappa? - Aldrig träffat honom.
- Varför kan du inte bli tvingad? - Ingen aning.
För ett par dagar sen visste jag inte ens vad tvång var.
- Varför tog du kniven? - Jag vet inte.
Jag minns att jag gjorde det, men inte varför.
Det duger inte. Om vi inte får veta vad du är så får du inte stanna här.
Det här är en sån ära.
Det känns så skönt att veta att ni alla älskar mig...
- ...lika mycket som jag trodde. - Du, Lizzie.
Innan du fortsätter med ditt segertal...
Serena och hennes klan kommer att rösta på dig -
- men de vill vara säkra på att få ledigt vid hedniska högtider.
- Hej, Raf. - Hej, Jo.
- Välkommen till vinnarcirkeln. - Hur går det med Jackass Jed?
- Behöver du mer råd? - Det är faktiskt därför jag är här.
- Har du en sek? - Jag har gott om seks.
Jag menar... tid.
Hedersrådet kan få avgöra om Landon får stanna.
MG är den enda vampyren som ställer upp, och han är på.
Och eftersom alla vet att du kommer att få häxornas röst...
Jag vet hur mycket Landon betyder för dig, och jag hjälper gärna till.
Tack. På riktigt.
Om du vill vara min dejt när jag fyller år på fredag.
- Utpressar du mig? - Nej, dumbom.
Jag utser dig till min kavaljer. Det är nåt helt annorlunda.
Visst. Sak samma.
- Läget, Kaleb? - Vad fan vill du?
Jag haffade den här från köket.
- Jag tänkte att du var hungrig. - Inte på kaninblod.
- Det är det enda blodet i skolan. - Då blir det hungerstrejk.
Jag är ledsen att du sitter här, men låt mig gottgöra dig.
Saltzman startar ett hedersråd. Blir jag vald kan jag förändra saker.
Till att börja med få ut dig ur den här cellen.
- Skulle du göra det för mig? - Naturligtvis.
Skicka hit vampyrerna. Jag ska få med dem på tåget.
Tack. Du kommer inte att ångra det, jag lovar.
Bra.
Vi måste prata, Jed. Lyssna bara på mig.
Jag har vampyrerna och häxorna.
Men jag behöver en grupp till för att vara säker.
Det vore trevligt att kunna lita på min egen flock.
De är inte din flock. De är min.
Jag förstod att du skulle säga så.
Jag har faktiskt studerat böckerna som du låter andra läsa för dig.
Som "Introduktion till lykantropi".
En alfa måste möta en utmanare i en duell.
Jag ville inte göra så här, men om det alfan säger gäller...
...så måste jag vara alfan.
JAG HAR HERPES
BEFRIA KALEB
Jag kan rösta på Lizzie, men jag vill låna hennes rosa tröja.
För evigt.
Omröstningen har börjat.
Okej, omröstningen är avslutad.
Nu sätter vi igång.
Representant för varulvarna kommer att vara...
...Rafael.
Så mycket för att dissa flocken.
Jag har alltid velat vara en del av ett power couple.
Okej, lugna ner er. Nästa kategori.
Representant för vampyrerna kommer att vara...
...Kaleb.
Okej, lugna ner er!
- Tack. - Showtime. Hur ser jag ut?
Och representant för häxorna kommer att vara...
- ...Josie. - Va?
Tack för att ni röstat, och grattis till våra nyvalda representanter.
Vi var så många i dungen. Minns du ingen av oss?
Hon kände dig. Hon vet ditt namn, att du är vampyr.
Jag vet inte vad som försiggår här, men vi har aldrig träffats förut.
I skogen. Det fanns en glänta intill floden.
Påskliljorna blomstrade varje år.
Ja, jag går dit varje dag. Det var där jag friade till min fru.
- Du är gift. - Ja.
Varför frågade du mig om gläntan?
Jag är ledsen.
Jag begick ett misstag. Jag trodde att du var nån annan.
Du skulle hjälpa mig att få svar.
Skyll inte på mig för att du inte är speciell.
Jag har bett om ursäkt för att jag ljög.
Jag förklarade varför jag tog kniven. Varför är du fortfarande arg?
Jag är inte arg. Jag kunde inte bry mig mindre.
Det är lättare att vara arg. Det bara är det.
Om du slutar vara arg så släpper du ner garden -
- och det kan inte Hope Mikaelson göra?
När jag släpper ner garden gör folk mig besviken.
När jag växte upp som fosterbarn...
Varje gång jag flyttade hoppades jag att det här skulle vara rätt ställe.
Du vet, slå i klackarna tre gånger, "borta bra men hemma bäst"...
En plats där jag hörde hemma. Men det var det aldrig.
Det finns en gräns för hur många som man kan bli sårad av -
- innan det börjar kännas omöjligt att kunna lita på nya människor.
I synnerhet när de ljuger för en.
Så för sista gången: Jag är ledsen.
Jag svek ditt förtroende. Jag vill inte göra om det.
Tack.
Men om det här går snett...
...så se bara till att Raf inte följer efter mig den här gången.
Jag vill stanna här, men han måste göra det.
Han har äntligen hittat hemmet som han förtjänar.
Jag tänker inte ta det ifrån honom.
- Hej, Jed. - Du hör inte hemma här.
Alla säger det.
Allt var bra innan du och Rafael dök upp.
Vänta!
- Jag ska slita Jed i stycken. - Nej, det ska du inte.
Han ska få betala för det han gjorde. Han kunde dödat honom.
Vill du hjälpa honom? Hämta då lite hasselrot till mig.
Vad gör hasselrot?
Får honom att lugna ner sig innan han inser att jag bara hittade på det.
- Raf har haft ett par tuffa veckor. - Titta vem som snackar.
Vi kan nog stryka övernaturligt helande från listan.
Jag är ledsen att det här drabbade dig.
Jed är ett sällsynt fall där bettet faktiskt är värre än skallet.
Jag har haft att göra med mobbare förr.
Inte så här. Jag vet hur gärna du vill stanna här -
- men den här skolan är full av personer som Jed.
Vissa av oss är trevligare och har mer kontroll -
- men vi är alla kapabla att göra det han gjorde.
Tror du ärligt talat att du är trygg här?
Ja, det gör jag.
Du borde vila.
Kan jag... ge dig nåt?
Hysch, sa jag.
Jag försöker hålla mig för god för det.
Så låt mig för fan försöka.
Jag vet inte varför Penelope fick dem att rösta på mig. Det går inte ihop.
Det som är gjort är gjort, Jo.
Jag kan tacka nej. Då måste de välja tvåan.
Stora tänkare tänker lika.
Jag har redan frågat Emma om det.
Och hon sa nej?
- Vi kan fråga pappa. - Hon sa ja.
Det är bara det...
...att det har visat sig...
...att jag inte ens kom tvåa.
Låt mig gissa: Det har skett ett misstag.
Jag fick flest röster totalt, men inte flest elektorsröster?
Nej. Du vann regelrätt.
Förutom att du högg mig i ryggen.
- Det känns inget vidare, va? - Emma sa åt mig att hämta dig.
Okej.
Jag ville bara bli vald för att lösa saker och ting mellan oss.
Och det gjorde du. Vi är kvitt nu.
- Hur går förhöret? - Hon pratar inte.
Men jag fattar varför ingen minns drakar, gargoyler eller dryader.
Vad som än hände de här varelserna så raderades alla minnen av dem.
- Som om de aldrig ens funnits. - Det förklarar en hel del.
Låt inte så upprymd. Det är bara en jättestor pusselbit -
- som förklarar varför dessa varelser bara finns i mytologin.
Förlåt, jag har bara en jobbig dag.
Jag vill ha en plats i rådet.
Jag är tribrid. Den enda i mitt slag.
Ingen kan representera mina intressen utom jag.
Gäller det här Landon? Du får inte låta det här bli personligt.
Det politiska är personligt.
Du lärde mig det i samhällsvetenskap.
Det där är fusk.
Men jag litar på att du gör rätt val.
Det har gått flera timmar. Hon kommer inget att säga.
Så skönt. Tack, Alaric.
Från nån som har förlorat precis det du förlorade i dag...
Jag beklagar.
Jag ska hedra vårt avtal. Vad vill ni veta?
Ledsen att jag är sen.
- Vem röstade på henne? - Jag var ensam kandidat.
Vi är här för att diskutera om Landon ska få stanna i skolan.
Jag röstar å de yngres vägnar för att vara inkluderande.
Vi finns för att hjälpa ungdomar som han.
Vilket är vad jag tänker göra nu.
Jag har skickat en skallgångskedja efter Jed.
Som vi alla har sett så leder våld till mer våld. Om ni ursäktar mig...
Okej, vem vill börja?
Landon måste bort.
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det här, men Hope har rätt.
Människor vägrar göra plats för oss i sin värld.
Börjar vi släppa in dem -
- så är det bara en tidsfråga innan de tar den här platsen också.
Landon ska ut.
Landon är min bror.
Han är den enda orsaken att jag lever.
Han kan inte leva som människa i vetskapen om att magi finns.
Vi tog hela hans sketna liv från honom.
Det vore hemskt själviskt av oss att inte ge honom ett ersättningsliv.
Då är ställningen 2-1.
Det spelar ingen roll hur gärna vi vill ha honom här.
Se bara vad en galen varg gjorde mot honom.
Jag frågade honom om han kände sig trygg här.
Han svarade ja.
Han ljög.
Den här platsen är farlig för honom, och det vet han själv.
- Jag ska skydda honom. - Var var du för en timme sen?
Det är det som är poängen.
Om han stannar så faller det på oss alla.
Det blir allas vårt ansvar att skydda honom.
Kan vi ärligt säga att vi tror att var och en av oss -
- kan hantera den sortens ansvar?
2-2. Du avgör, Josie.
Nåt anföll mig och jag vaknade i ett ändlöst mörker.
Jag kände andras närvaro, men kunde inte se eller höra dem.
Plötsligt efter all den tiden befann jag mig här i närheten.
Med ett begär att ta den där kniven i besittning.
- Varför? Vad är det här? - Jag vet inte.
Bara att jag måste ha den. Det är som om nåt...
Som om nåt inom mig pressar mig till att ta den.
Ta den vart?
Det finns en mörk grop under jorden. Undangömd.
Jag kan se den, jag kan känna den.
Om jag tar kniven dit så kommer jag äntligen att bli fri.
- Vem sa åt dig att göra det här? - En röst i mitt huvud.
Den är kvar. Jag försökte stå emot, men jag är inte stark nog.
- Förlåt mig, jag har inget val. - Se upp!
Dorian, kniven!
Ta mig till påskliljorna. Ta mig hem, snälla.
Josie, snälla...
Sen Landon klev in genom dörrarna -
- har min syster, min far och jag nästan dött.
Vi vet egentligen inte vad Landon är för nåt -
- så vi kan inte avgöra om han är farlig eller inte.
Raf, det här handlar inte om vem som är vän med vem.
Den här skolan är en familj.
Och jag tänker inte utsätta min familj för fara igen.
Raf, sluta.
Vet ni vad? Jag har fått nog av er båda.
Akta huvudet.
Jag hade fel om dig.
Dorian, du höll ditt ord.
Inte alla människor ljuger.
Det är ingen fara. Jag önskar att fler monster vore som du.
Jag kom på en annan sak.
Den där svarta gropen, det hemska stället...
Det heter Malivore.
Malivore. Tack.
Jag beklagar att det blev så här.
Så rart av dig att inte vilja skada slagsäcken.
- Vill du ta dess plats? - Ge inte mig skulden.
Resten av häxorna visste hur dåligt jobb du skulle göra.
- Varför hatar du mig så mycket? - Det handlar inte om dig.
Chockerande, jag vet. Det handlar om hur du behandlar Josie.
Jag älskar Josie.
Tänkte du på att fråga henne om hon ville ställa upp i valet -
- innan du förmodade att du skulle vinna?
Du ger henne inget utrymme för sig själv.
Hon lägger all sin energi på att ta hand om dig.
Hon har inte tid med ett förhållande.
För du är ett svart hål av tid, energi och kärlek.
Du bara suger upp alltihop utan att ge nåt tillbaka.
Hon kommer aldrig att bränna ner din värld.
Så jag ska göra det åt henne.
Dissulta!
Tack för att du gjorde mig sällskap.
Jag måste komma iväg innan Rafael försöker följa efter mig igen.
Vi tog inte lätt på omröstningen. Det var jämnt.
Jag behöver inte höra om det. Jag har ont nog som det är.
- De röstade nej. - Jag behövde inte veta det.
Varför det, mer exakt?
Minns du när du bad mig att se till att Raf inte följde efter dig?
Du gjorde det för att du ville göra det som var rätt för honom.
Fastän det var svårt.
- Menar du att du bryr dig om mig? - Jag kanske är lite partisk.
- New Orleans? - En bekant väntar på dig där.
Jag bad honom hjälpa dig att hitta din biologiska mamma.
Jag kunde inte ge dig svaren som du sökte.
Men det kan han. Med det här.
Dina testresultat finns däri.
Och lite pengar. Och en macka.
Hoppas att du gillar skinka.
Tack.
- Och så... det här. - Vad är det?
Tänk på det som en slå-i-klackarna-tre-gånger-grej.
Om du behöver mig så tryck på den så leder mitt armband mig till dig.
- Jag borde gå. - Okej.
Hej då, Landon.
Jag ville se om det fungerade.
- Aj! - Förlåt, förlåt, förlåt!
Det är värt det. Det är värt det.
- Förlåt. Jag ska lämna dig ifred. - Nej, vänta.
Jag är ledsen för det där med Landon.
Jag vet inte varför Josie ändrade sig.
Förutom att jag uppenbarligen är världens sämsta människa.
Du behöver inte vara min dejt på festen.
Det var inte du som bröt vårt avtal. Jag ska hålla mitt ord.
Vad gör du?
Fundera bara inte på det.
Den där svarta gropen, det hemska stället...
Det heter Malivore.
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com