Din magiske grænse er blevet skabt efter dine præcise krav, mylady.
Min sans for detaljer må være din yndlingsting ved mig.
- Det er det ikke. - Hvad er det så?
Mit smil? Min stemme?
- Nej. - Så behold dine hemmeligheder.
Du er bekymret for mig. Du flirter, når du er bekymret.
- Måske lidt. - Synene kan ikke gøre mig noget.
Vi skal vide, hvad guderne planlægger.
Fint. Skynd dig tilbage.
Du burde ikke være her.
Hvem er du? Og hvordan invaderede du min drøm?
Takket være Cleo ved vi, at guderne planlægger et angreb på skolen.
Den gode nyhed er, at vi kan vælge slagmarken.
Han er efter mig, så jeg lokker ham herhen.
Træerne forhindrer ham i at bruge lyn.
Og vi har også en nødplan.
- Tror du, vi taber? - Nej, men det er muligt.
Han skal bare standses.
Ben fortalte om en blanding, spartanerne brugte mod guderne.
"Hvid ild og svovl."
- Fosfor og svovl. - Netop.
Hvis vi kan få Ken hen til engen, kan vi uskadeliggøre ham.
Cleo får fat i flere oplysninger.
Heksene og vampyrerne skaffer mineralerne.
Ben viser ulvene, hvordan man gør, før I skal ned i bunkeren.
Hvorfor stoler vi på ham?
Han har bevist, at han er på vores side.
Vent. Den, der udløser eksplosionen, kan vel ikke nå væk, vel?
Selv ved vampyrfart.
Sikkert ikke.
Hvem gør det?
Jeg er på sagen.
Måske kunne Ethan bruge sine kræfter?
Det kan han ikke.
Vi ville gerne forklare hvorfor, men vi bør tale med ham først.
Jeg er på kontoret, hvis der er noget.
Nej, du har andet at tage dig til.
Det skal nok være dig, der taler med Ethan.
Jeg er ikke god til at give folk dårligt nyt.
Engang fortalte jeg Alyssa, at hun ikke var inviteret til teselskab.
Jeg gik i panik og sagde, at Josie var død.
Det er fint nok. Han bør høre det fra mig.
Og det, du sagde til mig før ...
Vores ting kan vente.
Noget går dig på.
Jeg havde en mærkelig drøm.
Hvis det betyder, hvad jeg tror, er der noget, jeg må tage mig af.
Og hvad er det?
Det er gudeanliggender.
Det kan du ikke mene.
I går aftes, mens jeg slappede af, trængte nogen ind i min drøm.
Belejligt, ikke?
Ved du, hvad jeg tror? At sove i en metalkiste i årtusinder -
- ville gøre enhver paranoid.
Jeg har altid været paranoid. Sådan tog jeg tronen fra mine søskende.
Jeg har accepteret, at forræderi kan komme fra hvem som helst.
Jeg vil have bekræftet, at du taler sandt.
I mellemtiden kan du bevise dit værd på en anden måde.
Jeg har bedt min datter om at lave et våben, der kan dræbe tribriden.
Indtil videre har hun strittet imod.
Overtal hende for mig.
Ellers hvad?
Spørg mine søskende.
Hvis du kan finde deres lig.
Jeg har brug for en drink.
Så er du heldig, at jeg lever for at tjene dig.
Slap af og fortæl mig det hele.
- Hvad laver du her? - Udfylder et tomrum.
Zied kom til Sjælefred. Nogen må overtage hans forretning.
Den ser lidt let ud, Dave. Hvad?
Hvorfor skaffer uhyrerne dig mønter?
Det er ikke kun uhyrerne. Jeg har lovet at genoplive dem.
- Men du kan ikke genoplive dem. - Dæmp dig, dit fjols.
Det ved de jo ikke noget om, vel?
Du vil ikke til Sjælefred. Hvorfor vil du have mønter?
Det vil alle andre også, og jeg vil have flest.
Døm mig bare, hr. stor i slaget.
Du har ikke en bedre plan for, hvordan du vil tilbringe evigheden.
Fordi min sjæl blev solgt til en, der ikke kan sige, hvad jeg skal.
Apropos det, så tror jeg, at din nye chef leder efter dig.
Han vil sikkert forklare det hele, én finger ad gangen.
Ja.
Skal jeg gøre noget for dig?
Ja.
Kom og få en drink med mig.
Hvorfor er du ikke på dit værelse?
Jeg har det meget bedre, så jeg ville træne lidt.
- Hør. Der er noget ... - Du har fået testresultaterne.
Jeg tænkte nok, det var slemt -
- da jeg hørte, der var strategimøde uden mig.
Hvor slemt er det?
Du kan ikke bruge dine kræfter mere.
Det vil slå dig ihjel.
- Vil du tale om det? - Der er ikke tid.
Jeg må gøre nytte uden mine kræfter. I kan ikke holde mig ude af det her.
Læg vægten tilbage. Du kan ikke dreje som før.
- Der er meget, jeg ikke kan mere. - Det er derfor, vi er her.
Seriøst? Hvis jeg havde opgivet -
- så havde du kastet citater efter mig.
Jeg sætter pris på det, men vi ved begge, hvor det fører hen.
Jeg kan sætte farten ned.
Du kørte planen gennem Mantikulummet.
Hvad skete der, da du spurgte om sidste træk? Om eksplosionen?
Du spurgte ikke, fordi du ikke vil høre svaret.
Det skal være mig.
- Nej. - Intet andet giver mening.
- Jeg er ikke til nytte andre steder. - På grund af mig?
Der må ikke ske dig noget værre på grund af mig. Det er ikke fair.
Intet af det, der kommer, er fair. Det var det, Landon prøvede at sige.
Du skal holde dig i live, men det gør alle andre ikke.
Jo mere du undgår sandheden, jo flere udsætter du for fare.
- Jeg gør det modsatte. - Du bruger eksplosionen som plan B.
Eksplosionen er vores bedste mulighed.
Hvis vi gør det, garanterer vi, at nogen dør.
Og hvis det virker? Hvor mange liv redder vi så?
Alle siger, at jeg skal acceptere døden.
Fint, men det betyder ikke, at jeg skal vælge den.
Så spørg. Brug Mantikulummet, og modbevis mig.
Spred det ud. Fosfor og svovl må ikke røre hinanden.
- Hvor meget mangler vi? - Det burde være nok.
- Vi tager den herfra. - I har stadig brug for min hjælp.
Forkert. Vi kan håndtere dit kemiprojekt.
Måske skal vi ikke lege tovtrækning med sprængstoffer?
Bare en tanke.
Du har ret til at være vred på mig, men det her er større end os to.
- Jeg lader jer ... - Nej, bliv.
Det involverer alle ulvene, for han forrådte ikke bare skolen.
Han ville have far til at fjerne min forbandelse.
Han synes, at jeg skal ændre mig, fordi jeg er en ulv.
Så ja, det er større end dig og mig.
Og jeg vil ikke have dig i nærheden af min flok.
Jen. Hvor er du?
Din far vil gerne have, at vi taler sammen.
Hvis det er for underligt for dig ...
- Bedre? - Det er stadig underligt.
Dette er min sande form. Eller det var det engang.
At transportere sjæle i et par årtusinder tærer på ens hud.
- Undskyld, men hvad sker der? - Du er nuttet, når du er forvirret.
Jeg tænkte, vi kunne snakke. Lære hinanden at kende.
Jeg hedder Lynn.
Og det var mit hjem, Sjælefred.
Nogle kalder det Valhalla.
- Det betyder, at du er en ... - Gud?
Vi vidste det ikke dengang. Vi troede, vi var normale.
Først da vi mødte menneskene, forstod vi, at vi var anderledes.
Det er meget at fordøje.
Men du skal høre hele historien. For jeg har brug for din hjælp.
Spyt nu ud.
Vi stoppede træningen, fordi du trængte til en milkshake.
Og så gik vi ind til byen i stedet for at få en i skolens køkken.
Og nu går vi en omvej tilbage.
- Du trækker tiden ud. - Fint.
Jeg synes ikke, du skal tage del i kampen. Det er for farligt.
Jeg har styr på mine spring. Jeg behøver ikke bruge mine evner.
Du kan ikke sætte mig på bænken igen.
Det gør jeg ikke. Jeg beder dig forlade byen for dit eget bedste.
"Sisto".
Det her er ikke virkeligt, vel?
Undskyld.
Men jeg kunne ikke overbevise dig på andre måder.
Hvis du ser nogen i knibe, kan du ikke stoppe dig selv.
Der er for meget helt i dig.
Derfor kan du ikke være med i kampen.
Jeg ville ikke tro det.
Doc siger, at du vil derind igen.
- Hvis du vil stoppe mig ... - Det vil jeg ikke.
Jeg skal bare have præciseret et par regler.
Jeg må ikke træffe valg for dig eller være overbeskyttende -
- medmindre det er et nødstilfælde.
Men du behøver ikke fortælle mig, hvad du planlægger.
- Dybest set. - Du driver mig til vanvid.
- Jeg er forsigtig. - Du skal være forsigtig og bevæbnet.
Den har vist noget gudemagi.
Den kan rejse fra det virkelige plan til vores verden.
Måske kan du bruge den derinde.
Du passer godt på mig.
Jeg prøver.
Og det er din yndlingsting ved mig.
- Nej. - Øv. Pokkers.
Jeg finder ud af det.
Jeg er lige her. Hvis du har problemer, kommer jeg.
- Kaleb. - Du sagde, det ikke bare var et syn.
Det var nærmere en slags mental forbindelse.
Jeg laver et hovedspring, hvis der opstår problemer.
Jeg sov, da du kom ind i mit sind.
Denne gang er jeg vågen.
Det behøver ikke være sådan. Fjendtlig og kamplysten.
Engang samarbejdede vores arter.
Og hvilken "art" er jeg?
Ved du det ikke? Så er du heldig.
Når det her er overstået, vil du vide, hvem du skal være.
Den forbindelse, vi to deler. Du trænger ind i mit sind.
Det er kendetegnende for en unik magisk evne.
Når et orakel blander sig i visioner og ændrer fremtiden -
- forvandles de til noget andet.
Du er en af furierne nu.
Du er den sidste furie.
Jeg dræbte de andre, da de holdt op med at samarbejde.
Du og jeg er naturens balance. Det skabte dette rum.
En bro mellem os, så vi kan rådføre os og advare hinanden -
- og nå til enighed.
Vi kan være civiliserede, du og jeg.
Der er faktisk kun én person, der behøver at dø. Tribriden.
Du kan ikke dræbe hende. Rødegen er væk.
Og hvis jeg havde asken fra en rødegpæl -
- smedet som et våben skabt af en gud, så ville det virke.
Godt. Her er mit tilbud.
Bring mig Hope, så lader jeg alle andre leve.
Hvis du nægter, får du skylden for alle de efterfølgende dødsfald.
Kun dig.
Har du fundet den, der skal udløse bomben?
Jeg arbejder på sagen.
Hvad er der galt? Altså bortset fra verdens ende.
MG har sagt, at han elsker mig.
Hold da op. Okay.
Sagde du det tilbage?
Jeg sagde ikke noget. Jeg stivnede.
Så skulle jeg hjælpe ham med Ethan, men fik kolde fødder og stak af.
Det er underligt. Jeg vil ikke stille mig selv spørgsmålet.
Måske er du bange for at få svar.
Når du først har fået et, bliver intet det samme.
Præcis. Hvordan vidste du det?
Jeg gør det samme. Jeg har undgået en del af slagplanen -
- for jeg ville ikke vide, hvem vi ville miste.
Men jeg spurgte mig selv.
Jeg hader det, men ...
Du bør vide, hvem det er.
Flot. Okay. Tag dem med derover, okay?
Ja, derhen.
- Hent noget vand. - Det eksploderer!
Vand vil bare gøre det værre.
Det kræver en kemisk opløsning.
Jeg spurgte eksperten. Ham, der ikke måtte hjælpe.
- Han gav mig planen. - Vi bruger den ikke.
Ben har bare dårlig samvittighed.
Jeg vil ikke lade, som om jeg tilgiver ham.
Han gør det ikke kun for dig.
Og han har ret. Det er større end jer to.
Dine følelser udsætter os for fare.
Jeg spurgte dr. Saltzman om, hvorfor han stolede på Ben.
Han sagde, Ben tilbød at ofre sit liv for at beskytte hele skolen.
Så du kan i det mindste være villig til at ofre din stolthed.
Hvad sagde han, vi skulle gøre?
Engang var guderne glade. Alle guder undtagen min bror Ken.
Hans ønske om erobringer lod ham finde nye steder -
- hvor han kunne blive frygtet og elsket.
Vi kom ind i jeres verden.
Det var der, krigene blev værre.
Flere og flere mennesker dukkede op i Limbo.
Det begyndte som en piblen og blev til en oversvømmelse.
Det virkede uretfærdigt.
Jeg så de stakkels sjæle vandre rundt i mørket for evigt.
Så jeg gjorde noget dumt. Jeg fik medlidenhed med dem.
Jeg fandt en mor og et barn, der døde uden grund.
Og jeg tænkte, at siden guderne havde fjernet deres lykke -
- så ville jeg sejle dem til Sjælefred.
Vi koloniserede deres verden, så jeg lod dem bo i vores.
Da Ken opdagede det, forbandede han mig.
Hvis jeg ville hjælpe mennesker -
- så ville han tvinge mig til at gøre det i al evighed.
Så jeg aldrig kunne vende hjem.
Jeg når altid kysten ...
... men vil aldrig være i stand til at gå i land.
Så det er det, jeg har lavet de sidste 10.000 år. Plus-minus.
Det er tungt. Det gør mig ondt.
Det var min egen skyld.
Men nu er jeg klar til at stoppe. Hænge kåben op for altid.
Selvom jeg er forbandet ...
Der er altid et smuthul. Tro mig, jeg ved det.
Mit smuthul er, at jeg kan stoppe med at fragte sjæle og tage hjem -
- hvis jeg kan finde en, der vil tage min plads.
Men i løbet af århundrederne -
- har jeg aldrig mødt en, som havde de rigtige grunde.
Ikke før jeg mødte dig.
Det har jeg aldrig prøvet før.
Sådan at blive kaldt ind på mit eget kontor.
Jeg havde ret i det med planen, ikke?
Vores bedste chance er at udløse gudebomben.
Jeg ved, det ikke bliver let for dig.
Du har oplevet flere tab, end nogen på din alder burde opleve.
Jeg har mistet dem, jeg har elsket, på alle mulige måder.
Langtrukkent. Pludseligt og uventet.
Ingen af dem er gode.
Men jeg ved, hvad det værste er.
Det er, når man fortryder.
Når man ikke kan sige det, man skal sige.
Du kan ikke kontrollere resten.
Men du kan få det meste ud af den tid, I har sammen.
Du bør følge dit eget råd.
Du er bekymret for strategien -
- men du tager fejl om, hvem der skal udløse eksplosionen.
Det er ikke dig.
Det er Lizzie.
Det giver mening.
Hvis Lizzie kan kanalisere Ken i eksplosionens øjeblik -
- kan hun svække ham. Måske endda dræbe ham.
Hun er kætter og har størst chance for at overleve.
Selvom den er lille.
Sig nu noget.
- Det kan du ikke bede hende om. - Det har jeg gjort.
Hun skulle bare ringe til sin mor og Josie først.
Jeg fortæller hende, hvad hun skal beslutte.
Alaric Saltzman. Det er ikke dit valg.
Det er hendes. Det ved du godt inderst inde.
Vi taler om min datter.
Alle her er nogens søn, nogens datter eller far.
Hvis vi vinder, redder vi så mange som muligt.
Lizzie er vores bedste chance for at vinde.
Kan du give os et øjeblik?
Et simpelt spørgsmål.
Er det alle de dødsfald værd at holde tribriden i live?
Morer jeg dig?
Alle aspirerende tyranner tror, at de er så unikke og specielle.
Men jeg har hørt tilbuddet før.
I er alle sammen så ...
Forudsigelige.
Så har du truffet dit valg, furie.
Jeg bestemmer, hvornår du må gå.
Jeg er ikke færdig med dig endnu.
Det her burde hjælpe.
Lad mig gætte, du er den gode betjent -
- som er venlig, så jeg vil bygge min fars våben.
Jeg lader ikke som om.
Jeg planlægger ikke noget, for du ved godt -
- at din modstand er barnlig.
Og hvis jeg ikke er klog nok, fortsætter du torturen.
Nej.
Jeg har set rigeligt. Jeg vil ikke være med mere.
Vi får se.
Min far får det værste frem i folk.
Du misforstår ham.
Han havde sikkert en god grund til at anbringe dig der.
Se selv. Du kommer allerede med undskyldninger.
Er det sådan, det er?
Ja. Han spilder aldrig tiden på damerne.
- Hvad? - Hvilken tone brugte han?
Var det "reinkarneret ånd fra min første kærlighed"?
Sig ikke, at du faldt for:
"Du er min dronning. Regér verden med mig."
Han viste mig minder.
Om hvor forfærdelig du og resten af hans familie var.
I modsætning til den tåreperser, du fortalte os for at fremstå som offer.
Du ved godt, at han kan forvrænge sine minder, ikke?
Så ser du det, han vil have dig til.
- Du lyver. - Gør jeg?
Det er vel også lige meget.
Han får altid sin vilje.
Derfor bør jeg bygge det dumme våben -
- for jeg er også fanget i et mønster, jeg ikke kan undslippe.
Men i det mindste ved jeg det.
Du træffer den rigtige beslutning.
Og jeg havde endelig fundet ud af at bruge mine evner.
Vi ville have været et fantastisk team.
Det var vi allerede.
Jeg ved, du har holdt igen.
Men Lizzie fortjener at vide, hvordan du har det.
- Jeg har allerede fortalt hende det. - Og?
- Den pige er så forvirrende. - Så forvirrende.
Bare for at gøre det helt klart:
Du er et af de bedste mennesker, jeg kender.
Hun er en idiot, hvis hun ikke kan regne det ud.
Er du sikker?
Hvis jeg ikke gør det, bliver det min far.
Så ja, jeg er sikker.
Tænk, at jeg skulle opleve -
- at Hope Mikaelson ikke forhastede sig og ofrede sig.
Det kan stadig nås.
Skal jeg sige det til din far?
Jeg har undgået svære samtaler nok for i dag. Jeg siger det.
Men gå ikke for langt væk. Måske skal han lænkes i kælderen.
Jeg tænkte, vi kunne bruge en lille opstrammer.
Skabe minder med dem, vi elsker.
Du er meget stille.
Og det kommer fra en, der ikke har talt i århundreder.
Hvorfor mig?
Fordi du minder mig om den, jeg var før i tiden.
Jeg ville hjælpe så mange som muligt.
Jeg brød reglerne og sendte et par stykker hjem.
Det slipper man kun af sted med én gang. Naturen finder balancen.
Der var en pris for at bryde reglerne. Og jeg betalte den.
Mit hjerte blev følelsesløst.
Det var, som om den del af mig døde.
Jeg prøvede at bekymre mig om sjælene -
- men der er bare så mange historier.
Alle har en grund og en undskyldning.
Det var overvældende.
Så jeg udviklede møntsystemet. Jeg fjernede følelser fra ligningen.
Jeg tænkte, at hvis jeg kunne måle en persons værd -
- så ville det gøre det enkelt, men det gjorde mig kynisk.
Efter mange århundreder for jeg vild.
Jeg blev det ranglede skelet -
- og accepterede, at intet nogensinde ville ændre sig.
Jeg ville aldrig gøre som før.
Og så så jeg dig opgive din egen chance for at hjælpe andre.
Du åbnede din bod og hjalp flere mennesker, inklusive din mor.
Hvorfor dig, Landon Kirby? Fordi du er god til jobbet.
Og fordi du har haft et liv -
- som andre ville bruge til ondskab eller selvmedlidenhed.
Du er et mirakel.
Du tager den sære, uretfærdige hånd, du har fået -
- og udretter noget godt.
Verden har ikke brug for flere følelsesløse folk som mig.
De har brug for folk som dig -
- der finder en bedre måde at gøre tingene på.
Hvad siger du?
Vil du have jobbet eller ej?
- Far, jeg ... - Jeg vil ikke tale dig fra det.
Du har for meget af din mor i dig.
Begge to.
Men jeg ville gerne ...
Jeg kender dig, Elizabeth Saltzman, og en dag -
- får du det mest kvalmende, smukke og dyreste bryllup nogensinde.
Jeg tænkte, at i stedet for at vente -
- så kan vi tage far-datter-dansen nu.
For en sikkerheds skyld.
Den ranglede skelettøs er godt nok fræk!
Hun narrer dig til at overtage sin forbandelse og evige tjeneste.
Det er ulækkert.
Så du ville ikke prøve at narre mig?
Naturligvis. Jeg ville finde på en overbevisende dækhistorie -
- og ikke en nøgen appel til dit skyldkompleks.
Hvordan bad du hende om at skride?
Med et dræberblik? Langemanden?
Jeg sagde ja.
Jeg er den nye færgemand. Kvinde. Menneske.
Nå, nu forstår jeg.
Landon er kommet efter sin første erobring.
At sende Nekromantikeren til Sjælefred -
- ville være noget af en fjer i hatten, ikke?
Glem det. Du kan ikke tvinge mig.
Nekromantikeren kan få sjælefred. Han hører ikke hjemme der.
Men jeg gav et løfte til en, der gør.
Hvis du beslutter at gå over på den anden side, så er du Ted for evigt.
Du skal nå en båd.
Hvordan vidste du, det ville virke? At jeg ville forvandle mig tilbage?
Det gjorde jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvor længe det varer.
- Lad os fange båden. - Godt. Kom så.
Cleo.
Hallo! Cleo?
- Hvad skete der? Du bløder. - Det er en fælde.
Hvad?
Lad ham være!
Måske var mit sidste tilbud for abstrakt.
Takket være vores forbindelse -
- så påvirker alt, hvad jeg gør her, den virkelige verden.
Så bring Hope til mig, ellers dræber jeg ham.
Jeg hader at tale offentligt, så det her er svært for mig.
Men jeg vil gerne sige, hvor meget I betyder for mig.
Jeg skal have et svar!
Jeg er et bedre menneske på grund af jeres venskab og kærlighed -
- og jeres tro på mig.
Det har været en ære at stå ved jeres side.
- Tre. - Cleo?
Gør det ikke.
Så lad os hæve glasset. For de familier, vi skaber.
Giv ham ikke det, han vil have.
- Hører du? - To.
Og for dem, vores familier hjælper os med at blive.
En.
Kaleb.
Det er dine øjne.
Vi vinder.
Finch sagde, du prøvede at ofre dig for skolen.
Døden er den nemme udvej.
Hvis du vil gøre det godt igen -
- så bliv hos mig i nat under fuldmånen.
Så du kan se forvandlingen.
Ulven er en del af mig.
Du skal også acceptere den side af mig.
Du skal stå på den anden side af tremmerne.
Jeg gør dig ikke fortræd.
Du kan ikke gøre mig fortræd.
Hvad end du skal igennem i aften, så vil jeg være der.
Hej. Jeg laver bare en McG.
- Vil du have en? - Du tog fejl tidligere.
Det, som jeg vil sige til dig, kan ikke vente.
Der er ingen garanti for, at vi overlever.
Hvis jeg ikke får chancen for at sige det, vil jeg altid fortryde det.
I lang tid troede jeg, at jeg skulle dø i Sammensmeltningen.
Så hvad var pointen med at tænke på fremtiden?
Så indså jeg, at jeg ikke vidste, om vi ville klare det -
- og timingen mellem os vil tydeligvis aldrig være rigtig -
- og jeg er måske altid uforudsigelig og siger de forkerte ting -
- men jeg har aldrig tilladt mig selv at ønske mig noget godt -
- fordi jeg ikke mente, jeg fortjente det.
Jeg troede ikke, jeg fortjente en som dig.
Jeg ved ikke, hvad der sker nu, men jeg synes, du er fantastisk.
- Og jeg kysser dig nu. - Okay.
Han er død.
Tekster: Maja Axholt Iyuno-SDI Group