Tidligere:
Vi skal finde ud af mere om Landons fortid.
Min mor hedder Seylah. Hun bortadopterede mig, da jeg var lille.
Hvis du ikke ved, hvad du er, så må du ikke blive på skolen.
- Hvad er det? - Tryk på den ...
... så fører mit armbånd mig til dig.
Jeg går ud fra, at du kender det symbol?
Det værste eksistentielle mareridt.
- Malivore? - Kniven giver mig min frihed.
Kniven er ødelagt.
Én lås er frigivet.
- Og jeg ligeså. - Den er en mestermanipulator.
Jeg prøver at beskytte dig.
Du skal ikke spille skuffet far, for du er ikke min far.
- Hvad er der galt? - Landon er i knibe.
Jeg skal fortælle dig noget. Jeg ved bare ikke hvordan.
Så for at du forstår det, skal jeg måske begynde med slutningen?
Hvor fanden er vi?
- Hvad skete der? - Det ved jeg ikke.
Jeg tror ikke, at vi er i Kansas længere.
Ved nærmere eftertanke så tager jeg det hele fra begyndelsen.
Landon havde brug for mig, og jeg ville ikke vide andet end det.
Skal du ud?
Et andet spørgsmål: Hvor fanden skal du hen med mine nøgler -
- og uden at sige det til mig?
Jeg sagde nogle ret lede ting til dig i går -
- så jeg ville bare give dig et olieskift.
Kl. 3 om natten? Hope, du har ikke kørekort.
Du begår biltyveri, og det er kriminelt.
Du pjækker lige før terminsprøverne -
- og du ser mig tydeligvis kun som en autoritetsfigur.
Så fortæl mig, hvorfor jeg ikke skal bortvise dig?
- Og hvad er det? - Et overnaturligt kompas.
Jeg håber, det peger på dit værelse.
Jeg skal hjælpe Landon. Hvis den her lyser, så er han i knibe.
Så kører vi sammen, og jeg kører.
Jeg vidste det ikke der, men Landon var i Kansas.
Han ledte efter sin mor.
Han havde ingen anelse om, hvad han begav sig ud i.
Det havde ingen af os.
Du må være seriøst koffeinafhængig.
- Du har været her hele ugen. - Jeg elsker kaffe.
- Jeg tager den næste med. - Jeg klager ikke.
Jeg er bare lidt bekymret for dig.
Det her er pinligt.
Du har været ugens bedste kunde, og jeg ved ikke, hvad du hedder.
Landon.
- Smukt navn. - Tak.
Jeg ... er ret sikker på, at det var dig, der gav mig det.
- Hvad hedder hovedstaden? - Det lærte vi i 8. klasse.
- Godt, så ved du det. - Det blev ikke siddende.
Hvis du ikke kan klare geografi på folkeskoleniveau ...
- ... så dumper du i alle prøverne. - Fokusér på Lizzie og Josie.
De er stadig i Europa med Caroline. Gudskelov.
Religion hører ikke til i et klasseværelse, dr. Saltzman.
Det fastslog Højesteret i Engel mod Vitale.
Indianapolis er hovedstaden i Indiana. Jeg er sej til geografi.
Drej til venstre næste gang. Han bevæger sig.
Indiana er omgivet af hvilke fire delstater?
Havde vi ikke fastslået, at jeg dominerer i geografi?
Okay, så går vi videre til naturvidenskab.
Hej.
Rør den ikke.
Fint nok.
Det er bare ... Jeg har fortalt dig hele min livshistorie -
- men jeg ved ingenting om dig.
Og alt det her får det til at se ud, som om du har et interessant liv.
- Er det et ægte samuraisværd? - Ikke røre.
Undskyld.
Jeg er ikke vant til at have folk her.
Du skal ikke sige undskyld. Jeg synes også, det er mærkeligt.
Ved følelsesmæssige kvaler -
- plejer dessert at hjælpe. Er du ikke enig?
Jeg er ikke ligefrem ekspert i emnet.
Jo, du er.
Jeg er ked af, at dit liv har været så svært.
- Det er jeg virkelig. - Jeg talte om desserten.
- Jeg prøvede bare at være positiv. - Den tanke giver mig gåsehud.
Så er jeg også ked af det.
Jeg ved, det er stressende, at jeg bare dukker op -
- men jeg vil vide mere.
- Har han det godt? - Hun.
Du har ikke givet hende mad, vel?
Kun lidt. Jeg vidste ikke, at det der ville ske.
Bare rolig. Hun klarer sig. Bedøvelsen aftager snart.
Hvilken bedøvelse?
18,5 time er lang tid at tilbringe på landevejen.
Endnu længere, når man bliver undervist.
Og det er sådan, osmose fungerer.
- Er det her? - Jep. Ikke et øjeblik for tidligt.
Ville du fortælle mig om blomsterne og bierne?
Først skal vi lige have noget på det rene.
Ja. Du er Professor X, og jeg er Wolverine.
- Jeg var til DC. - Så er du Batman, og jeg er Robin.
Uanset hvad, så er det dig, der bestemmer.
Hvad vil du gøre? En ildkugle?
- En kraftig vind? - Hvad med bare at banke på?
Det vil helt sikkert overraske dem.
Seylah? Seylah, jeg beder dig ...
Ikke for at lægge pres på dig, men jeg har det svært med fangenskab.
Seylah, undskyld, jeg ...
Hvem har sendt dig?
Jeg har jo fortalt om mit elendige liv.
Alle er ligeglade med mig.
Drop julelegene. Hvem kontaktede du?
Jeg har ikke engang en telefon!
Det har jeg ikke sagt noget om.
Du ville ikke tro mig alligevel.
Jeg tror ikke på, at du er min søn.
Så spyt ud, før strygejernet bliver varmt.
Vi bør overraske dem.
Der kan være en Jabberwocky på den anden side af døren.
- Et digt skrevet af ... - Charles Dodgson.
- Nej. Lewis Carroll. - Charles Dodgsons pseudonym.
Jeg er også sej til engelsk.
- Nej ... - Patere!
Hej. Hvad ser I?
Jeg er ked af, at vi ødelagde jeres frokost.
Vi skal nok erstatte døren.
Fedt kompas! Vi er det forkerte sted.
Nogen vidste, vi var på vej.
Hvorfor så tavs? Du ævlede løs, da vi spiste.
Jeg troede, du troede på mig. Jeg giver dig ikke mere.
Alle taler ...
... før eller siden.
Du må ikke gøre det her.
Jeg sværger, at jeg taler sandt. Jeg er din søn.
Hold op med at sige det, ellers brænder jeg dine læber sammen.
Salvatore-skolen. Det var dem, jeg kontaktede.
Kostskolen, jeg fortalte dig om.
Det er en skole for vampyrer og hekse og varulve og ...
For de findes altså. Og drager og gargoiler -
- og talende træer og gud ved hvad.
Så du tror på det, men ikke, at jeg er din søn?
De er her. De må være fulgt efter dig.
Vent! Så slip mig dog fri!
Spoileradvarsel: Vores historie tager nu noget af en drejning.
En monstrøs drejning.
Seylah? Er det dig?
Hold da kæft ...
Vi kan tale om det her.
Hvis du har en mund.
Jeg brugte Landons armbånd til at lave en søgebesværgelse.
Men det eneste, den fandt, var flere problemer.
- Kan jeg hjælpe jer? - Det håber jeg ...
- Hvad foregår der her? - En gaslækage.
Men vi har fået det under kontrol.
I ved ikke, hvem der bor her, vel?
- Der er ikke nogen hjemme. - Vi ledte efter ...
Motorvejen. Vi er faret vild og ville spørge jer om vej.
Drej til højre for enden af vejen.
Tak. Lad os køre, Jessica.
Jessica? Seriøst?
Jeg har set mange mørklægninger. Jeg kan lugte det på lang afstand.
Tror du, de er ude efter Landon?
Han havde ikke spurgt, hvis de havde ham -
- så vi må finde ham, før de gør det.
Hele verden var efter Landon.
Men kun én person var sammen med ham.
Du siger ikke, hvem de er, men hvorfor følger de efter dig?
Det gjorde de ikke, før du dukkede op.
Måske følger de efter dig.
Jeg er ikke dum. Jeg ville opdage det, hvis jeg blev forfulgt.
Luk øjnene. Hvor mange vinduer er der i dette værelse?
Vi er lige kommet.
- P-pladsen. Hvor mange biler? - Jeg er ikke ... Ti?
Var receptionisten højre- eller venstrehåndet?
- Ingen lægger mærke til den slags. - Tre, syv, ligehåndet.
Fortæl mig mere om dig selv.
Fordi du går op i det eller vil have oplysninger?
- Jeg vil gerne bare vide det. - Det var ærgerligt.
Jeg har allerede fortalt hele min tragiske livshistorie.
Har du en kæreste?
Hun hedder Hope.
Hun ville nok dræbe os begge, hvis hun hørte dig sige "kæreste".
Det tvivler jeg stærkt på.
Okay. Det er ... kompliceret mellem Hope og mig.
Jeg sårede hende én gang, og det tilgiver hun mig aldrig for.
- Hvad gjorde du? - Jeg løj for hende.
Og andre ting.
Det er nok løgnene, hun aldrig vil forstå.
- Hun lyder barsk. - Og det kommer fra dig.
- I to vil hade hinanden. - Så er det sandt, hvad de siger.
Drenge kan lide piger, der minder om deres mødre.
Du er stædig. Og omgivet af fare.
Du er helt sikkert min søn.
Jeg leder efter Landon Kirby.
Og hvem fanden er du?
Nogen, der holder af ham. Sig, hvor han er, før jeg pløkker dig.
Du må være Hope.
Du er altså rektor på en privatskole for overnaturlige.
- Og du er lærerens yndling. - Hun er bare irriterende.
Du dømmer meget af en fraværende mor at være.
Du tog fejl. Jeg kan lide hende.
Nu ved du, hvem vi er.
Vi ved kun, at du fødte Landon -
- at du blev angrebet af et uhyre -
- og et opdigtet gasselskab er efter dig, så ...
Jeg tror, det er på tide, at du kommer med nogle svar.
Efter min tjenestetid blev jeg hvervet af et efterretningsvæsen.
USA lød som et bedre liv.
Jeg vidste ikke, hvad jeg gik ind til, men jeg opdagede snart -
- at ting som jer eksisterer i denne verden.
Mit job var næsten det samme som dit.
At holde den overnaturlige verden hemmelig.
Hver gang et uhyre dukkede op og risikerede at afsløre sandheden -
- fandt jeg det og tog det med tilbage til hovedkvarteret.
- Vi er ikke uhyrer. - For mig er I.
Hvor ligger det hovedkvarter?
Beklager. Du virker tilbøjelig til at gøre noget dumt -
- og jeg har allerede for meget blod på hænderne.
Efter et par år så jeg noget, jeg ikke skulle have set.
Jeg blev den jagede i stedet for jægeren.
Hvad præcis så du?
Jeg ville vide, hvad der skete med uhyrerne.
For selv om jeg brugte al den tid -
- på at følge deres mindste bevægelse -
- så kunne jeg ikke huske dem overhovedet.
Så jeg begyndte at tage noter.
Jeg indså, at min hukommelse blev slettet.
Men hvordan?
- Malivore. - Hvor har du hørt om Malivore?
Landon tog en kniv, der tilhørte skolens samling.
Uhyrer, som ikke burde eksistere, har jagtet den lige siden.
Han mener, at jeg stjal den.
Og så vækkede jeg den, eller noget i den stil.
- Hvad er Malivore? - Det er en helvedesdimension ...
... som sletter individers eksistens fra den kollektive bevidsthed.
- Lyder det rigtigt? - Stort set.
Det sidste væsen, som kom efter kniven -
- var en nekromantiker, der snød os og gav den til Malivore.
Han sagde, det var en af tre nøgler, der holdt Malivore indespærret -
- så hvorfor er uhyrerne stadig efter dig?
Jeg har ingen anelse. Det sidste forsøgte at æde mig.
Vi har haft et vanskeligt semester.
Det bliver kun værre, hvis I ikke tager hjem -
- og glemmer, at I har hørt navnet.
Ligesom vi glemmer alle, der har været der.
Du må fortælle mere. Jeg mener ...
Jeg ved ikke, hvem din far er.
Mit job var stressende, så jeg havde engangsknald for at afreagere.
Blev gravid. Og ligesom din ikke-kæreste sagde -
- så er jeg ikke i stand til at være mor.
Undskyld. Jeg troede, at jeg gav dig et bedre liv.
Vil du høre det værste?
Det der var ikke det værste.
Tro mig, jeg ville gerne, men jeg prøver at holde igen.
Jeg forstår godt, at det er hårdt. Men vi har brug for at få svar.
- I ved allerede alt, hvad jeg ved. - Vi ved begge to, at det er løgn.
Ligesom du løj for Landon, da du sagde, at du ikke kender faderen.
Hvorfor tror du, at jeg løj?
Dårlige løgnere ser væk, når de lyver for deres børn.
Gode løgnere ser dem i øjnene.
Så har vi noget tilfælles.
- Har du børn? - To piger.
Så tag imod et surt optjent råd:
Fortæl Landon sandheden.
Skal jeg ikke fortælle dig den i stedet?
Bare for at se, om du tror mig.
For jeg er ikke sikker på, at jeg selv tror på det.
Organisationen, jeg arbejdede for, bevogter porten til Malivore.
Da jeg indså, at jeg fik blackout, begyndte jeg at skrive alt ned.
Jeg tegnede kort.
Jeg skrev om væsnerne, jeg fangede, og hvor jeg førte dem hen.
Hver note sluttede der.
Hvor førte du dem hen?
- Det er ikke vigtigt. - Det er supervigtigt for mig.
Så vil jeg ikke fortælle dig det.
Det er for din egen skyld.
En dag sneg jeg mig ind og fandt et ...
... sort hul, der var bag lås og slå.
- Er det en slags metafor? - Nej.
Det er et rigtigt hul. Fyldt med ... tjære eller sådan noget.
Et dommedagshul, bogstaveligt talt.
Hvis Malivore fortærer en, ender man ifølge legenden i et evigt mørke.
Det er mere end bare en legende. Jeg burde vide det.
Jeg har været der.
- Det gør mig ondt, Landon. - Det er okay.
Det skal nok gå.
- Du kan ikke stole på hende. - Det gør jeg ikke.
Men hun er min mor. Jeg har altid bare ønsket mig en familie. Et hjem.
Jeg vil ikke opgive håbet, bare fordi hun er lidt skør.
- Det ville være temmelig hyklerisk. - Så slem er du ikke.
Jeg hader, at du altid ser mig, når jeg er svag.
Du er ikke svag. Du er en overlever.
Du er et af de stærkeste mennesker, jeg kender.
Jeg begynder at tro, at jeg tiltrækker fare.
Jeg begynder at tro, at du har ret.
Det var ikke min hensigt at fylde dit liv med alt det her.
- Jeg er ked af, jeg kom ind i det. - Det er jeg ikke.
Jeg ...
... skrev breve til dig ... i bussen.
Nå? Hvad stod der?
De var pinlige.
Prøv ad.
"Kære Hope ...
Delstaten Alabama har 1 mio. vaffelrestauranter -
- men jeg tænker hele tiden på, hvordan det føltes at kysse dig."
Da min arbejdsgiver opdagede, at jeg forsøgte at få minderne tilbage -
- smed de mig i hullet.
Hvordan kan vi så have den her samtale?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg var der.
Kun at jeg følte de ting, som du beskrev.
Isolationen, ensomheden ...
Og så en dag var jeg pludselig her.
Jeg vågnede op ude midt i ingenting, dækket af mudder.
Jeg havde ingen anelse om, hvordan jeg var endt der.
Det viste sig, at der var gået to år. Men der var et lyspunkt.
Ingen af mine arbejdsgivere kunne huske mig.
- Så du var fri? - Så langt ville jeg ikke gå.
For der var også en hage.
Jeg var gravid.
Tak ... fordi du kom. Jeg havde brug for hjælp, og du kom.
- Det er aldrig sket for mig før. - Du har kendt nogle skidte piger.
Jeg har aldrig kendt nogen piger.
Hvis man ser bort fra Lisa-Marie Albertson -
- der bad mig invitere hende til fest, og da jeg sagde nej -
- sagde hun til hele skolen, at jeg var fattig.
Mit første kys var med en niårig vampyr -
- som hjalp med at myrde min mor.
- Det er frygteligt. - Ja.
Og gallafesten er superdyr.
- Folk er så nederen. - Folk er nederen.
- Hope ... - Ja?
Jeg vil aldrig såre dig igen. Aldrig.
Landon er altså i princippet en overnaturlig ubesmittet undfangelse.
Det var satans. Du tror på mig.
Mine tvillinger blev transplanteret ind i deres mors livmoder -
- af en hekseklan, så jeg har en ret høj tærskel for, hvad jeg tror på.
Jeg kan ikke forestille mig, hvordan du forklarer det for dine børn.
Det var lettere at efterlade Landon i en lille kurv foran kirken.
Du var ung. Bange.
Jeg var egoistisk. Og nu er jeg træt.
Jeg har brugt 18 år på at prøve at forblive slettet.
Jeg kan ikke være hans mor.
Ikke på den måde, han har brug for. Beklager.
Du kan ikke bare forlade ham.
Han skal nok få det bedre. Det vil I alle sammen.
Og som om det ikke var sært nok, så må jeg advare dig:
Nu kommer vi ud på rigtig dybt vand.
Hope, tag et andet værelse. Nu.
Du siger altid, at jeg skal tage mere kontakt til folk.
Ikke bogstaveligt talt! Ud!
Dr. Saltzman, jeg er ...
En seksuelt ophidset teenager. Helt normalt.
Lad ikke nogen påstå andet.
Så du er ikke vred?
Vi har større fisk at fange.
Vi skal tale om din mor.
- Lad mig gætte: Henter du pizza? - Alaric havde ret. Du er en plage.
Det er ikke mig, der stjæler en bil.
Det er min bil, så det er ikke tyveri.
Så er du bare bange for at hente dine nøgler.
For så skal du fortælle Landon, at du forlader ham igen. Meget værre.
- Han kan lide dig. Vær sød mod ham. - Dig først.
Kommer du med, eller skal jeg slæbe dig op?
Jeg troede aldrig, at jeg skulle se ham igen.
Og det var okay med mig.
Moderrollen er ikke noget, jeg nogensinde har ønsket mig.
I årenes løb har jeg godt tænkt på, hvordan han havde det.
Hvilket slags menneske, han var blevet til.
Om han havde et godt liv.
Han er et godt menneske med et elendigt liv og fortjener bedre.
Jeg prøver at gøre det bedre.
Det spiller ingen rolle, hvad du selv tror, du gør.
Han vil kun huske, at du forlod ham, da han havde brug for dig.
Nej, han vil ikke kunne huske mig, og det vil du heller ikke.
Blev hun gravid i Satans mudderbad?
- Ja, det er noget af en mundfuld. - Og nu er hun væk?
Det er kompliceret at være forælder.
Nogle gange overbeviser vi os selv om, at vi gør det rigtige.
I virkeligheden er vi bare rigtig dumme.
Jeg ser lige til Hope, okay?
Større fisk. Kæmpestor fisk!
Ictus!
Hvor er den bare ... føj!
Ser selv? Jeg tiltrækker fare!
- Hvad fanden var det? - En havmand.
- En pissesur havmand. - Hvorfor kommer uhyrerne stadig?
Jeg ved det ikke, men vi skal have Landon væk.
Så en nekromantiker fortalte, at kniven var en af tre nøgler?
Hvilken forskel gør det?
For fanden!
Det er Seylahs. Jeg stjal den ikke. Ikke med vilje.
Jeg ved ikke, hvordan den kom derned.
Jeg ville ikke gøre det igen!
Det er okay. Jeg tror på dig.
- Vi skal af sted. - Nej, vent. Lad den ligge.
- Er du vanvittig? - Nej!
Jeg er træt af at lege den leg. Vi følger efter uhyret til Malivore.
Jeg vil ikke have to teenagere med til en dæmonportal.
Du skal! Seylah er på vej derhen.
- Har hun sagt det til dig? - På sin egen måde.
Hold den.
Jeg forklarer det i bilen. Kom så!
Han er en fiskemand på land. Hvor hurtig kan han være?
Åh gud!
- Han er ret hurtig. - Det her var din idé.
Vil du godt være sød at klappe i?
- Tænk, hvis vi ikke når det. - Seylahs forspring er kort.
Tænk, at hun vil slette sig selv for at slippe for mig.
Hvad helvede er det?
- Triad? - Sprængstoffer?
Det positive er, at det hegn måske stoppede vores fiskeven.
Det tror jeg ikke.
Der!
- Bliv her. Han er farlig. - Jeg skal derind!
- Landon! - Pas nu på!
Jeg kan kun gisne om, hvad der så skete.
Men set i bakspejlet er det ret oplagt.
- Vi har indbrud. - Seylah tog hen til Triad ...
... og så gik hun til Malivore.
Triad prøvede at stoppe hende, men hun havde grund til at kæmpe.
Og i sidste ende vandt hun nok.
Hun ofrede sig selv for Landon.
Og så blev hun slettet.
Hvor fanden er vi?
- Hvad skete der? - Det ved jeg ikke.
Jeg tror ikke, at vi er i Kansas længere.
Endnu en gang tak for hjælpen.
Jeg er ked af, at du ikke fandt din mor.
Hvorfor kan jeg ikke huske, hvordan vi fandt dig?
- Hope, har du nogen teorier? - Jeg arbejder på det.
Jeg tror, at busstoppestedet ligger den vej.
- Det er okay. Vi kører dig. - Hvorhen?
Hjem.
Hvorfor har du ombestemt dig?
Lad os kalde det en mavefornemmelse.
Eller tilføj det på listen over ting, som jeg ikke ved.
- Hej. - Hej.
Er Raf her? Jeg kan komme tilbage.
Nej, du gik glip af genforeningen. Han er ude at træne med varulvene.
Jeg sad bare her.
Kiggede på det fine nye tøj, skolen har givet mig.
Jeg prøver at forlige mig med -
- at jeg nok aldrig møder kvinden på billedet -
- som jeg vist har fået smidt væk.
Hvordan tror du, hun er?
Jeg tror, hun er en international lejemorder -
- som er ekspert i at dræbe uhyrer.
Og at hun elsker dig meget højt på sin helt egen måde.
Lad dog være. Min mor kunne aldrig være så sej.
Nå ... Hvad ville du tale med mig om?
Vil du være min kæreste?
- Er det alvor? - Dødelig alvor.
Hvor kommer det fra?
Jeg ved det ikke. Jeg er vel bare ...
Jeg er meget glad for, at du er tilbage.
Det er en stor beslutning. Vi må hellere sove på det.
Under ingen omstændigheder.
I så fald: Ja, det vil jeg gerne.
Og det var det, hvilket fører mig til mit spørgsmål:
- Hvad gør vi nu? - Hvor skulle jeg vide det fra?
Jeg kan ikke huske noget af det.
Du ved det, for du er en god rektor, selv om jeg brokker mig.
I så fald er det eneste spørgsmål, vi burde spørge os selv om:
- Hvorfor kan du huske det? - Det ved jeg ikke.
Men det kan næppe være godt.
Og jeg kan lyve for Landon om det hele.
Jeg er ked af det, dr. Saltzman, men jeg kan bare ikke lyve for dig.
For jeg har virkelig brug for din hjælp.
Apropos det, så var der en ting til ...
Det er vel urnen, jeg ikke kan huske?
Ja. Jeg tænkte, at det var bedre at have den her -
- end at lade den ligge og flyde.
Så hvad sker der nu?
Det finder vi snart ud af.
Hvad er der sket her?
En uplanlagt absorbering.
- Endnu en rotte? - Nej, aflæsningerne er for høje.
Menneskestørrelse.
- Nogen anelse om, hvem det var? - Nej da.
Ikke om det så var min bedste ven.
Men jeg fandt det her. Den lå og flød i overfladen.
Tekster: Maja Axholt www.sdimedia.com