Tidligere...
Returnerer jeg kniven til Malivore, blir jeg fri.
- Hva er Malivore? - En helvetesdimensjon.
Den sletter vesener fra den kollektive bevissthet.
I går havnet enda en Malivore-gjenstand hos meg.
Monstre som ikke skulle finnes, jakter på den.
Når tror du neste monster dukker opp?
- Tror du jeg er ødelagt? - Selvsagt ikke.
Jeg tror din biologiske mors gale hekseforfedre -
- ga deg en mørk arv du må kjempe mot.
- Jeg vil ikke skade noen. - Jeg er her for å hjelpe nå.
Har du tid, med alle de private treningsøktene -
- du har hatt med Hope Mikaelson?
Når man snakker om solen...
- Glødet den igjen? - Jeg hadde den under puten og så det.
Hva tror du det blir denne gangen?
Kykloper? Slender Man? Julenissen?
Med vår sedvanlige flaks, kan vi nok utelukke nissen.
Jeg vet ikke. Julenissen er egentlig skremmende.
Han bryter seg inn i hjemmet ditt, ser deg når du sover og dømmer deg.
- Konsentrer deg. - Jeg prøver.
Skulle bare ønske at Satans nattlampe slappet av litt.
Jeg skulle ønske den kniven aldri var her.
Men vi kan ikke endre det nå.
Vi må bare sørge for å være klare om et nytt monster valser inn.
- For sent. - Herregud.
Hva gjør dere her? Dere skulle ikke komme før i kveld.
Mamma fikk oss til Dulles. Så sendte hun faks, -
- SMS og epost til deg om den nye reiseruten vår.
Unnskyld. Det er slikt et kaos her.
Det går bra, pappa. Vi vet at du er overveldet.
Men Europa var fantastisk, og det var fint å se mamma.
Jo gjør gode miner, men det var ikke moro, -
- den kalde, mørke morgenen på terminalen da du ikke kom.
Til hans forsvar har vi vært i krisemodus her.
Vi har hørt alt. Hope ble lurt av et monster, -
- og nå står bare to nøkler mellom oss og helvetesportalen.
Den rare, lille vasen der er vel en av dem.
- Det er en urne, faktisk. - Jeg blåser i hva det er.
Istedenfor å bli tatt imot på flyplassen, -
- måtte vi tilbringe tre timer på en buss som luktet kloakk!
Og føtter! Takk, Hope! Flott at du ødelegger livet for oss andre.
Pust. Bare pust.
Kom igjen, ditt vakre udyr. Si de magiske ordene.
Jeg skulle ønske Hope aldri hadde kommet til skolen vår.
- Hvor kom du fra? - For det første er jeg...
Blå. Du er så blå.
- Jeg heter Ablah. - Du er åpenbart et monster.
Ville et monster innvilge ønsket ditt?
Fy faen. Du er en genie!
En jinni. Og ditt ønske er min lov.
Elizabeth.
Opp og stå! Tar du deg en fridag, Lizzie B?
Hva er klokken? Jeg hadde en merkelig drøm.
Hva skjedde med ansiktet ditt?
Slutt å dra ut tiden. På tide med kamptrening.
Ellers takk. Jeg er ikke i humør til å se Hope være ninja i dag.
Hvem?
- Glem det. - Greit. Kom, da. Josie er der alt.
Kom igjen! Ut av sengen.
Jeg er så god. Hvorfor er jeg det?
- Slutt å skryte. Du taper. - Gå i høyden, Lizzie!
Jeg er stolt av dere. Hjelp deres gamle far opp.
Herregud!
Ja, årene med trening har virkelig lønt seg.
Er det ingen andre du heller ville trent med?
Hvem ellers skulle det vært?
Dere skal gi noen en omvisning.
Jeg håper dere overbeviser rekrutten vår.
Han vet ikke om han vil gå her.
- Hvem vil ikke gå her? - Nettopp.
Vi skal få ham på kroken, pappa.
Hva skulle jeg gjort uten dere?
Velkommen til Salvatore School. Vi er omviserne dine.
- Jeg er Josie. - Jeg Lizzie.
- Søstre. - Tvillinger.
- Toeggede, åpenbart. - Kom, vi skal vise deg rundt.
Alle går overens med alle her. Stort sett.
Ulvene er en egen klikk. De trives best med sine...
Stedet er en dynge.
Vedlikeholdsstaben må være på ferie eller noe.
La oss introdusere deg for flokken din.
- Ja visst. - Hvor er flokken?
Hei, Jed. Jeg er Luis.
Alfaen din.
Tror du han blir? Det er så vanskelig å få noen til å bli.
Hvis dette er frokosten, er ikke det noe rart.
Hvor er bakverket?
De belgiske vaflene? Smoothie-stasjonen?
Jeg skal be pappe budsjettere for det når han har betalt gassregningen.
Vent.
Er vi fattige?
Du vet hvor dyrt det er å drive dette stedet, -
- og hvor vanskelig det er å få sponsorer. Altså...
Damon Salvatore har vært så generøs han kan, -
- men han og Elena har jo egne barn å sørge for.
Jeg skal se til at pappa spiser. Han jobber så hardt.
Å, faen.
Genie? Genie!
Snakker hun med seg selv?
Genie!
Saltzman-tvillingene er heite, men den blonde er muy loco.
- Genie! - Ja?
Dette stedet suger.
Faren til Hope skrev en stor sjekk til mamma da skolen åpnet.
Uten Hope er det ingen penger og ingen moro. Fiks det.
- Er det det neste ønsket ditt? - Ja, det er...
Vent. Jeg vet hvordan dette går.
Jeg kaster bort første ønske på å være uspesifikk.
Jeg prøver å rydde opp med andre ønske, men da blir alt verre.
Så kaster jeg bort tredje ønske -
- ved å ønske at jeg aldri ønsket noe.
Det faller jeg ikke for, genie.
- Jeg er en jinni. - Jeg sa det.
Jeg skal overliste deg og få det beste ut av denne fellen.
Send meg inn igjen.
Ja, Caroline. Unnskyld at jeg sendte deg til Idaho for ingenting.
Dette er ikke en nøyaktig vitenskap. Vi har ikke så mye å gå på.
Vi finner flere rekrutter. Jeg lover.
- Er det sånn vi finner rekrutter? - Hvorfor er du så rar i dag?
Ikke rart at skolen vår er teit.
SPØKELSER OBSERVERT VERDEN RUNDT
Men frykt ikke, familie. Jeg vet hvordan jeg kan hjelpe til.
- Hvor fikk du tak i den? - I arkivet.
Vi har ikke et arkiv.
Nå er det mer som et skap, men det spiller ingen rolle.
Dette er løsningen på alle rekrutteringsproblemene.
Det er som en slags interaktiv lokaliseringsformel.
Idet et nytt, ungt overnaturlig vesen vekkes til krefter, -
- lyser denne rakkeren opp.
Utrolig! Hvordan fikk du til dette?
En irriterende, allvitende heks jeg kjente før, lagde den.
Jeg kopierte bare formelen hennes.
Kom igjen. Snurr den.
Det er så mange av dem.
Alle venter på at vi skal komme dem til unnsetning.
Se der!
Jo skarpere glød, desto mektigere vesen.
Da må vi hente denne her straks.
Den er enorm! Hvor er det?
New Orleans.
Ekkelt!
- Nå kødder du med meg. - Hvem faen er dere?
- Pause, genie! - Jeg heter Hope.
Dere må dra, med mindre dere vil bli dessert.
Vent.
Hope Mikaelson? Jeg kjente foreldrene dine.
Jeg vet hvor mørket kommer fra.
Om du bare snakket til meg, tror jeg at jeg kunne hjelpe deg.
Du reddet virkelig dagen.
- Se på ham. Han ser så glad ut. - Hurra for meg.
Vi har et par omvisninger senere.
Nå som vi har en tribrid, er vi med på alvor.
Du hører til her, Hope. Dette kan bli familien du mistet.
Jeg kan ikke bli. Jeg har gjort så mye forferdelig.
Fordi du ikke har hatt noen lærer.
Jeg skylder ikke på deg. Jeg burde ha funnet deg tidligere.
Til helvete med dette!
Genie!
- Genie. - Jinni.
- J-I-N-N, med en I til slutt for å... - Å høres akkurat ut som genie.
Si meg en ting. Er alle J-I-N-N-Ier like elendige på jobben sin, -
- eller hørte du ikke at jeg ønsket at Hope ikke skulle komme hit?
"Jeg skulle ønske Hope aldri kom hit." Det gjorde hun ikke før i dag.
Er det ikke fascinerende at din fars drøm -
- ikke kunne realiseres uten hennes nærvær?
- Gå inn i lampen din igjen. - Velg ordene dine med omhu.
Nøyaktighet er nøkkelen. Jeg kan bare oppfylle det du ønsker, -
- så du bør finne ut nøyaktig hva hjertet ditt vil.
Eller i ditt tilfelle, hva det ikke vil.
Hjertet mitt vil ikke at Hope alltid skal være pappas yndling.
Så...
Jeg ønsker at det aldri fantes noen Salvatore School.
Ditt ønske er min lov.
Husk at om noen plager deg, så må du ta det med ro.
Slapp av, pappa. Vi vet det. Magi er ikke lov. Bla, bla.
Offentlig skole. Det gir mening.
Jeg vil nødig være hakk i platen, men om dere røper kreftene deres...
Kan dere bli et mål.
Ok, jenter. Ses i timen.
Vent. Hvorfor sitter jeg i baksetet?
SKOLEBALL
- Trives vi her? - Hvor?
På denne skolen.
Gjør meg en tjeneste og prøv å holde deg i skinnet i dag.
- Det er viktig. - Ok.
Ballets dronning! Stor kveld!
- Takk. - Takk.
Det var ingen invitasjon, Connor.
Og det er upassende!
Søsteren din er rar igjen.
Vær snill. Det er hardt å være den eneste uten date til skoleballet.
Har jeg ingen date...?
Jeg gleder meg til å se hva du har planlagt til i kveld.
Du vil nok like det.
Jeg er så forvirret. Liker du Connor?
Vi snakket om dette. Han er QB1, jeg leder heiagjengen. Det er jo opplagt.
Her er vaniljelatten din med skummet melk.
Ikke nå, Dana.
Søsteren min er dopet, og jeg hater vaniljelatte...
Noen har visst en av de dårligere dagene sine.
Slapp av. Det er grenser for hvor mye legen kan øke dosen -
- før mammas apotek går tomme for piller.
"De som ikke lærer av historien, er dømt til å gjenta den."
Sannheten er at de 27 sivile ikke var ofre for...
Husker noen navnet på slaget? Noen?
Noen?
Er det bare meg, eller er pappa litt dagfull?
Når er han ikke det?
- Josie? - Slaget i Willow Creek.
Nettopp.
De 27 sivile ble samlet opp -
- av venner og naboer, kun fordi de var annerledes.
Hvorfor bærer han fortsatt klokken sin?
Hvorfor skulle han ikke det?
- Hvordan kunne du glemme det? - Bare minn meg på det.
- Skoleballet er i kveld. - Jeg vet det.
- Hvorfor har ikke jeg en date? - Dette handler ikke om deg.
Det har jeg innsett.
Du må få tak i klokken til pappa, sånn som du lovet.
Faren til Stefanie Salvatore ga ham den.
Jeg kan bruke magien i den til å gå videre med Connor.
- Ved å "gå videre", mener du...? - Jeg skal vise ham at jeg er heks.
Takk og pris! Altså, ikke misforstå, det er en forferdelig idé. Men...
- Så skal jeg ha sex med ham. - Ja... det var det.
Du lovte å ikke svikte meg. Følg opp, for en gangs skyld.
Dette er så teit.
Ja, det har du rett i.
- Du suger på å oppfylle ønsker. - Nei. Du suger på å ønske deg ting.
Du manipulerer ting for å gjøre det kjipt for meg.
Dette ville aldri skjedd i noen verden.
Du vekker faren din!
Eller kanskje ikke.
Men for ordens skyld, så kan jeg ikke lyve.
Alt du opplever er en potensiell virkelighet -
- som har inntruffet som direkte resultat av ønsket ditt.
Denne verdenen gir mening, når du tenker etter.
Faren din bygde Salvatore School for at dere skulle vokse og trives.
Du og søsteren din ble født av en sirkel som alte opp "psykotikere".
Han bygde et trygt sted for å verne dere mot deres mørkeste impulser.
Og så gikk du hen og ønsket bort drømmen hans, -
- fordi den ikke var perfekt.
Elevene her bryr seg ikke om å beskytte det skjøre egoet ditt, -
- så du er skolens frik, og søsteren din får skinne.
- Si meg hvordan jeg kommer ut herfra. - Vel...
Du kan velge et annet ønske.
Men som sagt, språket er viktig.
Ikke minst... tror du jeg vil være her?
Jeg har tilbrakt 500 år med å oppfylle fæle ønsker -
- for selvopptatte folk før vi møttes...
Dette handler ikke om deg!
Som sagt...
Jeg kan ikke la deg gjennomføre dette. Slutt.
Dana og Connor nektet for det.
- Hvorfor tror du dem og ikke meg? - For du gjør alltid dette.
Når ting går min vei, lager du drama.
Du ødelegger alt for å stjele rampelyset.
Skulle jeg trodd på alle de paranoide idéene dine, -
- ville jeg vært like gal som deg.
- Jo. - Jeg er lei for det.
Jeg vil ikke såre deg.
Jeg har brukt hele livet på å pleie selvfølelsen din.
Pappa har gitt alt for det samme.
Hvorfor tror du han drikker hele tiden?
Han hater jobben sin og jobber her kun så han kan følge med på deg.
Mamma holder seg ute av byen, for å se ham slik -
- gjør henne trist, for han har gitt helt opp.
Jeg er ferdig med å unnskylde deg.
Jeg er ferdig med å bekymre meg for når du skal eksplodere.
Jeg er ferdig med å la deg kontrollere lykken min.
Jeg elsker Connor, og i kveld skal jeg vise ham hvor høyt.
Gi meg klokken!
Beklager.
Det er til ditt eget beste.
Jeg hater deg.
Josie. Nei.
Vent. Vær så snill, bare... vent.
Stopp!
Herregud, så du det?
Hva i helvete?
Vi må dra. Vi må dra nå.
Nå. Kom igjen. Gå!
- Du trenger visst hjelp. - Nei, vi klarer oss!
M? Mikaelson? Som i internatskolen?
- Kaleb, få dem til å glemme dette. - Jeg er i gang.
- Jed, sperr av området. - Oppfattet.
Pedro.
Tilkall helikopteret.
Grønt lys, Maverick.
Jeg sa at vi klarer oss, ok?
Vi vil ikke være superhelter.
Snakk for deg selv.
Vi er ikke her for dere, men for ham.
Helvete heller!
Føl dere som hjemme.
Dette stedet er som en drøm blitt til virkelighet.
Du vet kanskje at faren min har en broket fortid.
Ting endret seg da han fikk meg.
Ingen skole passet for meg, så han bygde denne.
Som dere ser, har den vært en suksess.
Han er faktisk i Europa for å etablere en gren der.
Derfor trenger vi en ny rektor.
- Jeg må spy. - Beklager om helikopteret ristet.
- Badet er nede i korridoren. - Jeg vet det!
Til helsike med denne verdenen. Jeg vil ha mitt siste ønske.
Har du engang merket hvor fornøyde -
- resten av familien din er med denne virkeligheten?
- De er mine ønsker, for pokker! - Ja da.
Men om dette skal bli det tredje ønsket ditt, -
- foreslår jeg at du ønsker det du virkelig vil ha.
Finn det største problemet ditt og vis det ingen nåde.
Jeg ønsker at Hope Mikaelson aldri ble født.
Ditt ønske er min lov.
Hei.
Hei, hva heter du? Solen er nesten nede. Vi kan ikke bli her.
Patruljene er snart ute. Vi må komme oss vekk.
Hvor faen er vi?
Pokker, da, hvite jente. Mystic Falls.
Du sa at faren din kan hjelpe oss til Mexico.
Dr. Saltzman er vel faren din? Vet du hvor han er?
Hvorfor er øynene skrapet vekk?
- Fordi de endelig er frie. - Kom igjen.
Bedre å dø enn å bli jaktet av Triad til du sulter.
HAR DU SETT EN OVERNATURLIG? RING TRIAD ELLER LAST NED APPEN
Apropos det, vi må stikke.
Vis vei, blondie.
Jeg håper de overnaturliges fluktrute ikke bare er et eventyr.
Velkommen til motstandsbevegelsen. Om bare situasjonen var en annen.
Du er bra frekk som viser deg her.
- Hva skjer? - Du fortjente et sammenbrudd nå.
- Dra, før vampyrene får deg. - Bare si hva som skjer, er du snill.
Ut!
Hvem har dødd?
Pappa? Hva skjer? Hvorfor er denne verdenen slik?
Kjære deg.
Du kan ikke være her.
Du rømte. Jeg har vært så engstelig mens jeg har lett etter deg.
Hvorfor rømte jeg?
Husker du det ikke? Det må være et slags minnetap...
- ...trigget av traumet. - Traume?
Det spiller ingen rolle. Nå er du hjemme.
Vi kan ikke bli mye lenger. Triad nærmer seg hver dag.
Kjenner verden til vampyrer?
Du har glemt mer enn jeg trodde.
Klaus Mikaelson mistet alt som gjorde ham menneskelig.
Han stengte det ute for to år siden, startet en krig og røpet vesener.
Da fikk Triad en stygg, rasistisk plattform å bygge på.
Ingenting har vært trygt siden.
Hvor er Josie?
Pappa?
- Hvor er hun? - Hun er død, Elizabeth.
Minnestunden er for henne.
Nei, nei, hun kan ikke være det.
Hun kan ikke være død. Det ønsket jeg ikke.
Jeg vet det, men nå må du få deg litt søvn.
Nei, nei, jeg kan fikse dette.
Jeg kan få denne elendige verdenen til å forsvinne.
Josie er ikke borte, jeg lover! Ok? Jeg skal fikse det!
- Genie? Genie! - Vær så snill, Elizabeth.
Det var mitt siste ønske. Jeg kan ikke ta det tilbake.
- Jeg ødela alt. Det er min feil! - Penelope.
- Alt er min feil! - Penelope!
- Pokker ta deg, genie. - Det er jin...
Glem det. Ikke vær så hard mot deg selv.
Selv om faren din låste deg inn i kjelleren.
Tredje ønske er vrient. Bedre lykke til med neste.
Mitt neste? Får jeg et ønske til?
Hvem sa at en jinni kun oppfyller tre?
Aladdin? Alle verdens historier?
En jinni kan oppfylle eller ignorere alle ønsker ettersom den vil.
Vi jobber ikke mot egne interesser, så glem å ønske meg død.
Men om du vil omstille livet ditt tilbake til der vi begynte, -
- kan jeg gjøre det. På en betingelse.
Hva som helst. Hva da?
Du gir meg urnen.
Jeg visste at du ville lure meg! Du brukte ordene mine mot meg!
Som du sa, er jeg et monster. Du burde stolt på magefølelsen.
Du fanget meg i den verst tenkelige situasjonen, for å få viljen din!
Urnen er en liten pris for å slippe denne lidelsen.
Du vet ingenting om lidelse.
Ikke det? Som alle jinnier, ble jeg født inn i fem århundrer med lidelse.
500 år der jeg oppfylte andres drømmer, -
- før jeg kunne forfølge en av mine egne.
I det 499. året av perioden min, møtte jeg et virkelig monster.
Det fortærte meg.
Det sendte meg til et sted der jeg var isolert og fordømt.
Malivore. Jeg vet det. Hva så?
Jeg vandret der, fortapt og ensom, -
- til jeg fikk en siste sjanse til å vinne friheten min.
Så aksepter tilbudet mitt og ønsk meg urnen.
Om jeg ønsker deg urnen, gir jeg deg nøkkelen til overnaturlig apokalypse.
Er ikke det imot din egen interesse?
Tvert imot. Det er mitt eneste håp.
Returnerer jeg urnen til Malivore, blir jeg fri og finner fred.
- Alt etter det, bryr ikke meg. - Egoistisk.
Hør hvem som snakker! Hvorfor diskuterer vi?
Dette livet er fryktelig, så ønsk det vekk!
Hold kjeft! Jeg må tenke. Jeg må finne et smutthull.
Det er ikke noe smutthull.
Magi har alltid et smutthull.
Jaså? Det er best du finner det fort.
- Det går hardt for seg der oppe. - Hva mener du?
Pappa?
Lizzie. Slapp Penelope deg ut?
Vi har jobbet med å gi deg rett dose.
Hva gjør vi? Gjemmer vi oss?
Nei, vi slåss. Triad oppdaget hvor vi var.
Nå som Josie er borte, vil vi kjempe og få slutt på dette.
Dere kommer til å bli drept, og det er bare min feil.
Nei, det er min feil. Jeg burde aldri ha skjult ting for deg.
Moren din og jeg ventet på rett stund til å avsløre en familiehistorie.
- Vi ventet for lenge. - Hvilken familiehistorie?
Noe skjer med tvillinger født i deres sirkel, som du og Josie.
Når dere fyller 22 år -
- må Gemini smelte sammen. Det er en kamp mellom viljer.
Bare den sterkeste tvillingen overlever.
Måtte en av oss ha drept den andre?
Vi har alltid prøvd å finne en måte å forhindre det på.
Derfor er moren deres alltid ute på reise.
Vi har prøvd å skjule det for dere.
Da vi gjorde huset til en redningssentral, -
- kom en av heksene innom.
Hun fortalte deg om Gemini, og du...
Hva gjorde jeg, pappa?
Du ble redd.
Du fikk et av anfallene dine. Du ble mørk og paranoid.
Du anså Josie som din største trussel.
Du ble besatt av å vinne, og så mistet du kontrollen.
- Drepte jeg henne? - Det var en ulykke.
Uansett hvordan du sier det...
Jeg drepte henne.
Du må hate meg sånn.
Nei.
Den eneste jeg hater er meg selv. Jeg sviktet dere begge.
Nei, pappa. Jeg har vært andre steder.
Andre virkeligheter. Jeg vet at det virker sprøtt, men du må tro meg.
Du gjør alltid alt du kan for å beskytte meg og Josie.
Igjen og igjen. Verden etter verden.
Da skulle jeg ønske vi var i en av de andre verdenene nå.
Uansett hva som skjer, må du høre dette og tro meg.
Det fins en verden der drømmen din ble virkelig.
Du bygde en skole til meg og Josie, og den var så vakker.
Vi var trygge og elsket.
Du hjalp så mange.
Jeg var bare for dum og sjalu til å innse det.
I den andre verdenen...
...fortalte jeg deg om sammensmeltingen?
Da var vi vel ganske dumme begge to.
Tiden er inne.
Nei, pappa. Vent. Jeg kan få oss ut, jeg må bare tenke.
God idé. Tenk, du.
Jeg er glad i deg.
Jeg er så veldig glad i deg.
- La oss gi dem krigen deres. - Ja!
Tenk. Tenk.
Det er ikke akkurat din sterke side.
Dette ville vært lettere om du tok imot tilbudet.
Hold tåta, "Smurfeline". Vi kan begge få det som vi vil.
Jeg må bare tenke ut det perfekte ønsket.
Jeg oppfyller ikke noe som ikke gir meg fred, som sagt.
Og jeg sa: Stille!
Du trenger visst motivasjon.
Innkommende!
Motivert?
Greit! Å hoppe gjennom verdenene dine lærte meg noe.
Jeg er egoistisk. Jeg har begått tabber.
Men å gi deg urnen ville være den største tabben.
Det kan ødelegge alles liv.
Ødelegge min fars drøm om å forbedre noen virkelighet.
Det er ille nok at jeg har gjort det. Jeg kan ikke gjøre det igjen.
Er du sikker på det?
Når jeg fikser dette, blir han bra.
Du får ikke fornøyelsen av å knekke meg!
Du var knekt allerede. Det var derfor jeg valgte deg.
Det betyr bare at du ikke kan knekke meg mer. Så hør her:
Jeg ønsker deg aldri den urnen.
Hvorfor tok du den ikke da den stod rett foran deg?
Fordi du ikke kan. Sånn er det vel?
Du sa det selv.
Du kan bare gjøre det noen ønsker at du skal gjøre.
Det er forbannelsen din, og du er like knekt som meg.
- Jeg vet hvordan jeg kan fikse deg. - Hvordan da?
Jeg skal vinne spillet ditt.
Jeg ønsker at du ikke møtte monsteret som sendte deg til Malivore.
Om jeg aldri kom til Malivore?
Da ville du ha fullført 500 års tjeneste.
Jeg ville blitt fri.
Det er ønsket mitt. Ta det om du vil.
- Ditt ønske er min lov. - Ja! Ta den!
Men det er en hake. Vi vil aldri ha møttes. Det betyr...
- Jeg vil ikke huske sammensmeltingen. - Ikke bevisst.
Du blir som de arme sjelene jeg hjalp i århundrer, -
- som brukte siste ønske på å tilbakestille alt.
- Hva skjedde med dem? - De fant verdenen slik de forlot den.
Men sinnet deres var forandret.
Reisen vår forble med dem, og drev dem sakte til vanvidd.
Det er som du sa, magi har alltid et smutthull.
Og når du oppdager din fars hemmelighet, -
- vil historien antageligvis gjenta seg.
Du vil drepe Josie igjen.
- Jeg tar det tilbake. - Takk for friheten min.
Nei. Vent, sa jeg!
Lizzie?
Lizzie. Lizzie?
Ikke bli sint på pappa.
- Hva skjer? Hvorfor kveler du meg? - Jeg aner ikke.
Jeg vet ikke når det begynte, men på et fundamentalt nivå -
- føler jeg at jeg er ødelagt.
Jeg innser at det er plutselig, -
- men av en eller annen grunn føler jeg -
- at noe fryktelig vil skje om jeg ikke forandrer meg.
Unnskyld, Caroline. Jeg skulle ikke ha oversett SMS-en om barna.
Det skal ikke skje igjen.
Lizzie virker intens. Tror du hun er i ferd med å få et anfall?
Ja, greit. Jeg skal følge med henne.
Har du noen andre spor?
Akkurat. Vel, fortsett.
Vi finner en løsning.
GEMINI-SIRKELENS HISTORIE
Har du litt tid?
I motsetning til hvordan det virket i morges, har jeg alltid tid til deg.
- Hva tenker du på? - Jeg er lei for det i stad.
Mamma ga meg verktøy til å takle svingningene mine, men...
...alt går ut av vinduet når det gjelder Hope.
Det var ganske selvbevisst. Hva frembrakte dette?
- Jeg vet ikke. - Kanskje du husker det siden.
I mellomtiden setter jeg pris på forsøket.
- Jeg er glad i deg, pappa. - Jeg er glad i deg også.
- Hva er det? - Ingenting du trenger å tenke på.
Jeg tror at tankene i hodet mitt har noe med Hope å gjøre.
- Hei. - Hei. Hva er det der?
Jeg tenkte å lage en formelbarriere på urnen.
Når neste monster kommer, kan vi slippe den.
Vil du hjelpe til?
Ellers takk.
Men jeg kan ikke sette fingeren på det.
Jeg føler jeg drives til vanvidd.
Har du noen tanker om det?
Jeg vet ikke, Lizzie. Du har visst mye å tenke på.
Er det ikke for sent for deg, Pedro? Gå til sengs og legg igjen skiven.
- Men du ville jo snakke. - Ville jeg?
Jeg kan ikke forestille meg hvorfor.
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com