Tidligere...
- Europa var fantastisk. - Her er det kaos.
I går fikk jeg en ny Malivore-gjenstand.
Monstre som ikke skulle finnes, har jaktet på den.
- Hvor er Hope? - Hun var i drømmen min.
- Hva gjorde Hope i drømmen din? - Var tøff, som vanlig.
Jeg vil ikke frykte å miste deg igjen.
For jeg skal være ham som alltid kjemper for å finne deg igjen.
- Hva er det? - Vi kunne lage en barriere til urnen.
Da kan vi slippe den over neste monster som dukker opp.
Det høres ut som fellen virket.
Dette er viktig, men kunne du ikke ha tatt på deg bukser?
Det er for tidlig for spydigheter.
Vil dere gjette hvilket berømt filmuhyre vi får drepe i dag?
Med vår flaks, er det Cthulhu.
Falsk alarm. Det er bare en hest.
Den må ha kommet ut av stallen og gått over barrieren.
Bortsett fra at vi ikke har en hvit hest.
- Hei! Vent! Vent med å angripe. - Den er her for å ta gjenstanden!
Foreslår du virkelig å drepe en enhjørning?
Ikke la den slippe unna fordi den er søt.
Kan vi ikke la den være i fred?
Den er fanget, og den er harmløs.
Hope har rett. Holder vi den i live, kommer ingen andre etter urnen.
Vi er vaktsomme og lar den være i fred.
Greit. Da er jeg vaktsom i sengen.
God morgen, kjekken. Kjekkasene.
- Søte karbohydrater! - Noen er i godt humør.
- Jeg stod vel opp med rett ben. - For første gang i ditt liv?
Du er så morsom. Jeg elsker det ved deg.
Husk hva mamma sa.
Vi er luftige skyer som flyter høyt over et stormfullt hav av drama.
To skyer som ikke blir opprørte av å se ekskjærester.
Som også ikke kliner med ekskjærester.
Takket være mamma, har jeg en sølvrand.
Tvillingene Saltzman 2.0.
God morgen, Rafael.
Hei. Hvordan var reisen?
Utmerket, takk.
- Og velkommen tilbake, Landon. - Stemte ikke du meg ut?
Det tilhører fortiden. Er alle like spente på i kveld som jeg?
Hva skjer i kveld?
Skolens årlige talentshow. Alle grupperingene er med.
Hekseopptredenen er ikke det samme uten dere to.
Vennligst hør.
I går kveld klarte vi å fange et monster på skolens grunn.
Vi har alt under kontroll, men den potensielle faren gjør -
- at jeg, med tungt hjerte, må utsette talentshowet.
Forhåpentligvis kan vi avholde det unike arrangementet senere.
Mye, mye senere.
Det synes jeg er å overreagere.
Jeg sa til faren deres at en enhjørning knapt teller som monster.
Kjære far.
- Er monsteret en magisk ponni? - Kanskje.
Av alle manipulerende knep for å...
Med all respekt tror jeg dette er en sak for Æresrådet.
De kan ta det opp neste måned.
Jeg tenkte på en nødsamling. Og jeg vet nok hvordan vi stemmer.
Godt nytt, venner! Talentshowet går av stabelen som planlagt!
- Lizzie oppfører seg rart. - Ikke bare hun.
Kjære? Vi burde gjøre noe talentfullt.
Hva? Du og jeg?
Jeg ville ikke gjøre noe alene, men nå har jeg deg.
Vi er vår egen gruppering. Tribriden og du.
Greit. Team Annerledes.
Dette er så gøy! Jeg vet ikke hvorfor vi ikke gjør det oftere!
Vet du hvor de la de dumme stokkene til showet? Lizzie ba meg finne dem.
Du virker veldig anti-stokk.
Jeg bare misliker å gjøre det samme hvert år, men det går bra.
Jeg skal være på utkikk, men jeg tror noen er på utkikk etter deg.
Herregud, gjem meg.
Hei.
- Les den alene. - Jeg skal ikke lese den overhodet.
Ok. Hva tror du det står?
"Vil du kysse eller drepe meg?"
Jeg vet ikke og vil ikke vite.
Om du vil ha hjelp til å slå ned hunndjevelen, er jeg her.
Har Emma sneket i deg lykkepiller mens vi var borte?
- Nei, jeg har bare en god dag. - Det har ikke jeg.
Jeg har time nå. Men dagen din blir nok mye bedre, jeg vet det!
Vampyrer, varulver, drager.
Jeg har møtt skremmende farer i livet mitt.
Men bare én dag i kalenderen min er merket med et svart kryss.
En dag jeg frykter fremfor alle andre.
Hvis jeg må høre noen synge -
- hvor mange minutter det er i ett år én gang til, -
- kaster jeg meg selv til enhjørningen.
Så hvorfor ikke skulke med meg?
Det siste monsteret er ufarlig, døtrene dine er greie.
Ingen følger med på skolen, så gi deg selv en fridag.
Der står du, spiser høy og spiller uskyldig.
Du har kanskje lurt alle andre, men jeg følger med på deg, ok?
"Det er en enhjørning, Dorian. Ikke skad enhjørningen."
Og fem, seks, sju, åtte!
Vi har visst ikke øvd. Og noen antrekk må ha krympet.
Eller kanskje det har vært for mange besøk på kaf...
Det går bra! Vi tilpasser dem.
Fra starten av. Josie! Hvor er Josie?
- Er jeg sen? - Hvor er stokkene?
Jeg vet ikke. Jeg gikk faktisk for å lete etter dem.
Men så tenkte jeg: Jeg har ikke lyst til å stresse med det.
Du hadde ikke...
Ok, greit. Bare innta den vanlige posisjonen din.
Apropos det. Jeg har ikke lyst til å stå på bakerste rad.
Jeg vet at du ikke har øvd, men hvis du vil stå foran...
Jeg synes vi bør vrake den kjedelige rutinen.
La oss gjøre noe helt annet. Ville ikke det vært supergøy?
Uten stokkene. Det blir morsomt.
Men, kjære søster...
Dette er rutinen vi gjør hvert år, fordi vi vinner hvert år.
Jeg synes jeg burde synge en ny sang.
Og så kan alle bidra med litt koreografi.
Da blir det et ekte samarbeid.
Høres ikke det fint ut?
MAGISK HELBREDELSE
- Hei. - Hei. Takk for at du kom.
Alt for å slippe å høre ulver prate om et dumt talentshow.
Det er visst en alfajobb å bestemme hva vi skal gjøre.
Når blandingen er klar, lag et lite kutt på hjelperen din.
- Stoler du på meg? - På en måte.
Hvorfor gjør du ikke dette med Landon?
Mislykkes jeg, helbreder du deg selv. Dessuten er du mer robust.
Hva skal du gjøre?
- Hva? - På talentshowet.
En ulv skulle lære meg å sjonglere.
Sjonglere? Kom igjen, gjør noe modig og spontant.
Noe helt uventet.
- Godt gjort, Hope. - Takk, miss Featherwood. Ser du?
Jeg må gå og finne ut hva Landon og jeg er gode på sammen.
Bortsett fra å kline.
Ikke noe problem.
Tenk at jeg var ensom på skolen, -
- men nå har jeg en kjæreste og en ekte venn jeg kan stole på.
Jeg er så heldig som har dere begge.
Vent! Kanskje vi kan overtale folk til å gjøre dumme mennesketriks?
Ok, vent.
- Er noen i humør til standup-komedie? - Nei!
Greit. Vil dere ikke gjøre noe gøy?
Hele opplegget er bortkastet tid.
Jeg antar vi bare kan boikotte hele showet.
Vi burde bruke tiden vår på å demonstrere! Ikke sant?
Vi burde... Vi burde synge.
Vi burde synge... Vi burde synge
Da viser vi dem
Ikke sant? Nei, det er.. Ok.
Skaff meg et piano. Vi trenger et spotlys.
Still dere opp. Få se hvor høyt dere kan sparke!
Hvis den er klissete, er den ikke ferdig.
Teller kakepynting som talent?
Du kan jo ikke karate. Så tråkket du meg på føttene da vi danset salsa.
Så nektet du å prøve synkrondans med bånd.
Verdigheten min fikk ikke plass i trikoten.
Det er ikke for sent å ta frem tekstboken din og synge noe.
Jeg synger ikke foran folk, og sangene er private.
Ok, da blir det kakepynting.
Og vet du hva? Du vil like det.
Jeg liker det som har skjedd med deg i det siste.
Det eneste som ville gjort denne dagen bedre...
...er om vi kvittet oss med den urnen.
Jeg stjal kniven som startet alt. Tro meg, det er en dårlig idé.
Det blir en gøyal biltur. Vi tar den og ser hvor den fører oss.
Som nekromantikeren sa, fører den oss til Malivore, hvor nå det er.
- Føler du deg bra? - Vi snakker om det på veien.
Kaken!
Slå på viften, Hope!
Herregud, Landon! Hva er det?
Har du sett "The Wrath of Khan"?
Mr. Williams! Dr. Saltzman er vekk, og dette krypet falt ut av øret mitt.
- Så det sånn ut? - Ja, akkurat sånn.
Dette prøvde seg på meg. Jeg håpet det var alene.
Jeg tror den harmløse enhjørningen prøver å infisere oss alle.
Ser du? Harmløs.
Høytflyvende fugler
Dere vet hva jeg føler
Solen på himmelen
Du vet hva jeg føler
Siv som svever forbi
Dere vet hva jeg føler
Det er et nytt morgengry, en ny dag, -
- et nytt liv for meg
Og jeg føler meg bra
Det er ingen showstopper med stokker uten stokker.
Finn dem og kle deg! Vær så snill.
Hei.
- Jeg trodde du unngikk meg. - Jeg gjorde det. Jeg gjør det, altså.
Du er ikke særlig flink til det.
Kanskje jeg er lei av å alltid være flink.
Vil du stikke?
Hvor lenge før kollapsen var enhjørningen infisert?
Det må vi finne ut nå.
- Kommer ikke ett monster om gangen? - Det var ikke enhjørningen.
Den var bare vert for parasitten.
Den haiket med den trojanske hesten og kom så til oss.
Etter Hopes beskrivelse, fester den seg til den prefrontale cortex.
- Der hemningene holder til. - Var jeg snegle-full?
Siden vi har flere snegler, må den fordoble seg i verten, -
- og så vente på sjansen til å infisere noen andre.
Nok ekle detaljer, takk. Hvordan stopper vi den?
Det er det merkeligste. Jeg finner ingen gamle legender om noe slikt.
"Invasjon fra rommet", "The Faculty", igjen "The Wrath of Khan".
Sci-fi er moderne myter. De kan ha blitt inspirerte av noe.
Filmene handler om tankekontroll.
Før sneglen kom ut, ville Hope ta med urnen et sted. Jeg gjetter Malivore.
Det er som en infeksjon. Den blir verre ettersom den sprer seg.
Steg én: Den fjerner hemninger. Man oppfører seg rart.
Steg to: Når du er åpen for påvirkning, -
- gjør du det sneglen vil.
Steg tre: Det går med deg som med enhjørningen.
Så dere dette? Deler av den har bioluminescens.
Få se.
Hva er det?
- Jeg vil vel ikke vite det? - Nei.
Vi kan bruke lyset til å finne alle som har blitt infisert.
- Jeg foretrakk de tre siste barene. - Faren ved småbylivet.
Man går raskt tom for utvalg av drikkesteder.
Nå endrer vi ikke tema mer. La oss snakke om deg.
Spillet heter Sannhet eller Shot. Må jeg forklare reglene?
Jeg har doktorgrad i historie og drikkeleker.
Hva var ditt mest pinlige barndomsminne?
Så ille?
Jeg tisset på meg under en baseballkamp.
Jeg trengte bare en drink.
- Greit, min tur. - Ja.
Greit. Hvem var ditt første kyss?
- Dette kan bli stygt. - Oppvarmingen er over.
Hvorfor er du alltid så hard mot deg selv, dr. Saltzman?
Fordi jeg ikke har råd til å begå tabber.
Tabbene mine kan påvirke hundrevis av folk. Deriblant mine egne barn.
Og de har behov for at jeg alltid har svaret.
Og hva har du behov for?
Vil du spise middag med meg en gang?
Fleiper du? Spør du først nå?
Passer det dårlig nå?
Jeg begynte nettopp å date noen. Han er en bra mann.
Ikke si mer. Jeg forstår.
Dette er grunnen til at jeg hater sci-fi.
Vi trenger en måte å fjerne sneglene på.
Bryteren til viften ga meg sjokk, og da falt sneglen ut.
Flott. Vi må gi alle elektrosjokk uten å drepe dem.
I motsatt fall er de døde likevel. Jeg ringer Ric.
Jeg heter Rafael. Talentet mitt er poesi.
Han lovte å aldri gjøre dette igjen.
Stillhet. Et lys bryter frem på innsiden.
Enhet og adskillelse. Spenning.
Nå husker jeg hvorfor jeg ikke ville være med.
Ulvene stirrer på meg og venter på svar
Forventning er en kreftsvulst. Å, kan du ikke, sir?
Hvem kan da?
To brødre vokste opp sammen.
Så forlates den ene, for han trengs ikke lenger.
Vold inni meg. På innsiden blør jeg.
Hva snakker han om?
Jeg kan ikke tro hva jeg føler, etter at du danset med meg.
Så dypt begravet, stiger opp og forhekser meg.
Og det går ikke bort.
Jeg var aldri sjalu på noe du hadde, før i dag.
Hvorfor er gjenstanden her? Monstre kommer, folk flykter.
Be om svar, det er alltid ingenting.
Jeg synes vi skal fjerne den.
- Så, alle er infiserte? Ok. - Jeg venter ikke for å se.
Vessera portus.
Det holder dem på plass en stund. Kom.
Herregud.
Dorian! Hva er det?
Tankekontroll-snegler er løse på skolen og gjør alle gale.
De kan bare av-snegles med elektrisitet.
- Vi må gi alle elektrosjokk. - Vi er på vei.
- Tankekontroll-snegler? - Vi er vel skikkelig infiserte?
Det forklarer hvorfor vi drikker i skoletiden.
- Må vi gi oss selv elektrosjokk? - Ja.
Eller så kunne vi bare stikke av, ta med den stygge urnen -
- og... jeg vet ikke, kaste den i en elv eller noe.
Vi bør ikke gjøre noe drastisk mens vi er infiserte.
Du har nok rett.
Jeg ville bare gjøre det mens vi fortsatt hadde en unnskyldning.
Vi burde finne unnskyldninger oftere.
Vil du gi deg selv sjokk?
Herregud!
Det var ekkelt. Da er det vel min tur.
Det var da pinlig.
Jeg lukket dørene, men formelen varer ikke evig.
Kjettingen hjelper til vi får en bedre idé. Jeg tar dørene nede.
Vi har iallfall fått samlet alle de infiserte på ett sted.
Hva gjør dere to her ute?
- Har dere blitt gale? - Du har en tankestyrende parasitt.
- Derfor har du vært så grei i dag. - Det er ikke derfor...
- Du...! - Jeg ser ingen sneglespor.
- Hva snakker dere utskudd... Au! - Hva var det?
Slipp meg fri, så kanskje jeg sier det, din bruktsjappe-hobbit.
- Jeg tror ikke hun er infisert. - Hvorfor er du så rar?
Jeg er ikke rar. Jeg begynner et nytt liv.
Jeg forhekset denne til å gi meg støt når jeg sier noe slemt.
Og med økende styrke. Det var verdens verste idé!
Genialt! Hun har ingen snegle, for hun har gitt seg selv støt.
Hvorfor er du her, istedenfor på talentshowet?
Jeg leter etter Josie. Hun har oppført seg rart i dag.
Så stakk hun av fra opptredenen.
- Det er nok fordi hun er infisert. - Vi må finne henne nå.
Stopp. Stopp! Alle får gjensitting!
Dorian? Flytt deg, Dorian!
Vessera portus.
- Jeg er glad du er ok. - Så smigrende.
Jeg kan ha funnet en løsning på snegleproblemet vårt.
Små rom...
Aximander-støv var en favoritt blant hekser i Romerriket.
Det fører elektrisitet via alt det berører.
Tenk på det som kjedelyn.
Alt man trenger, er en gnist. Lecutio.
Hva stod det på lappen du ga meg?
- Du skulle lese den. - Kan du ikke bare si det?
Det var det som stod på den.
Du vet vel at vi aldri blir sammen igjen?
- Der. - Det er urnen. Kom. Du kjører.
Ikke så raskt, "Thelma og Louise".
Icaeus.
- Jeg fant stokkene. - Det skulle du ikke ha gjort.
- Jo, la være! Dette er ikke deg. - Du kjenner ikke den virkelige meg!
Svar på dette og si hva du virkelig føler, da.
- Er jeg en god søster? - Fleiper du? Du er en fæl søster.
Lizzie... Jeg er så lei for det.
Vent litt, Raf. Bør vi snakke om noe?
Jeg hadde den tingen i meg som gjorde meg gal. Jeg aner ikke hva jeg sa.
Hør etter, elever! Etter en så pussig og forstyrrende dag-
- trenger vi en oppmuntring.
Som et nytt talentshow.
- Er alt bra mellom oss, altså? - Alltid. Jeg er glad på dine vegne.
Takk.
- Vi ses. - Ja visst.
Og nå, damer og herrer: Vampyrene!
De har valgt å vise sitt talent med en sittende protest.
Bu!
Ok, ok.
Ta en stokk, hekser! Jeg har en ny koreografi.
Takk og pris. Tenk at jeg ville synge.
- Du skal fortsatt synge. - Hva?
Sneglene avslørte ditt uhemmede jeg.
Vil du virkelig dele rampelyset med verdens verste søster?
Rampelyset er offisielt ditt.
Hei! Det krevde tre runder i dusjen, men jeg tror jeg endelig er ren.
- Ordentlig. - Så bra!
Ikke at jeg misunner deg, men hvorfor tror du ikke jeg ble infisert?
Alle ble jo det, unntatt Lizzie, men hun hadde armbåndet.
- Er det noe galt med meg? - Jeg vet ikke.
Har ikke den proffe monsterjegeren Hope Mikaelson en teori engang?
Jeg legger det til på listen over uforklarlige ting ved Landon Kirby.
Jeg var så latterlig i hele dag.
Men jeg var glad. Det jeg sa, slik jeg oppførte meg...
Kanskje det kunne være sånn hele tiden.
Kanskje det eneste som hindrer meg i å være glad, er meg selv.
Om livet krevde evig lykke, ville ingen av oss ha levd nå.
Det ville vært veldig synd.
Da ville du aldri ha hørt hvor elendig jeg er til å synge.
Jeg torturerte meg selv og prøvde å være snill. Jeg fikk bare hodepine.
Alle trodde at jeg var infisert, at jeg er uforanderlig.
Alle bare antar at jeg kommer til å være ei megge.
Kanskje jeg bare skal være det de vil.
- Det virker litt forenklet. - Gjør det?
Vi vant jo. Heksene er fortsatt ubeseiret.
Derfor skal jeg slippe løs min indre megge permanent.
Takk, pappa. Dette var den perfekte samtalen.
Så da jeg ble snegleinfisert i dag, -
- tror du det var den ekte meg?
Noen tror at den ekte personligheten kommer frem når hemningene svekkes.
Jeg har erfart at det som iblant virkelig definerer noen, -
- er hva de ikke vil gjøre.
Dette er Emmas mobil. Legg igjen en beskjed.
Jeg ville bare legge igjen en beskjed og si unnskyld, Emma.
Dette ville ikke skjedd uten at sneglen rotet til alt.
Jeg hater den urnen.
Så jeg skal fjerne den.
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com