FILADELFIJA, 2024
Se vidiva jutri.
Z radijskimi novicami se oglašamo iz Independence Malla …
Stojim pred križiščem res kaotičnega prizora.
Zgodaj zvečer je avtobus trčil v nasproti vozeča vozila,
med katerimi je bil tudi mešalnik za cement.
Na prizorišču trenutno vlada ogromen kaos.
Še vedno ne vemo, kaj točno se je zgodilo.
Je voznica le izgubila zavest ali preprosto umrla za volanom?
Tudi še ne poznamo vzroka smrti, toda nekateri izvedenci domnevajo,
da bi lahko šlo za srčni infarkt ali kap. –Popolne palačinke!
Zaenkrat še ne poznamo identitete voznice.
Policija ostaja skopa z informacijami, saj trenutno še obveščajo svojce.
Na srečo pa ni bilo ostalih žrtev, kar je manjši čudež. –Prekleto!
Govorila sem z nekaterimi policisti na prizorišču …
Hudiča!
Sranje.
Sranje. –Policisti so mi dejali, da bi lahko prišlo do več žrtev.
Spet si jih zažgal, kajne? –Ne! Ne, nič ni zažgano.
Daj no.
Ja, takoj pridem.
Jezus.
Hej, ljubica …
Je Maddox klical? –Ja, iti bom moral.
Počutim se kot piata.
Kako je kaj moja punčka? –Brca kot nora.
Očitno je podedovala tvoje velike noge.
Potem ti bom kupil gležnjarje.
Dvigni se.
Izvoli.
Spet sem imela tiste čudne nosečniške sanje. –O, ne.
Še vedno sva bila na plaži, toda tokrat je bilo malo drugače.
Nisem te videla, toda vedela sem, da si ob meni.
V sanjah takšne stvari enostavno veš.
Ljubica, si kje videla moj čevelj? –Pod posteljo je.
Nadaljuj, poslušam. –Stala sva v plitvini.
Igrala sva se tisto igro iz tvojega otroštva.
Ko se plima umakne, se na mestu malo zavrtiš
in zdrsneš v moker pesek.
Kar drsela sem.
Ne glede na to, kako sem se trudila, nisem mogla ven.
Tommy … –Kaj?
Res ne znaš delati palačink.
Iti moram.
Ljubim te, Tommy Lockhart. –Jaz pa tebe še bolj.
Te nočne izmene so najhujše. Dovolj imam zajtrka za večerjo.
Kmalu se bodo končale. Vsak čas bom postal detektiv.
Nekaj ti bom prinesel, da se ti oddolžim.
Same obljube.
Prisežem pri mezinčku.
Se že veselim, da se bom zmotila. –Zmenjeno.
Ob izteku igralnega časa je Barkley znova prekratek.
Charles se je izkazal v skoku, toda dosegel je premalo točk.
Daj no, Barkley.
Sranje.
Si se pa obiral.
Končnica za Sixerse … –Daj no, rad bi slišal konec.
Winston Maddox, si slučajno stavil par zelencev na to tekmo?
Sranje. Ne prižigaj.
To je bilo vse, družba.
Filadelfija je v napeti končnici izgubila proti Atlanti s 103 proti 101.
Zdaj vem.
Hvala ti za to. –Koliko?
Večina ljudi razmišlja o tem, da bi se izselila iz belskih četrti.
Verjemi, delam na tem.
Prvi vlomilec, ki sem ga ujel, je stanoval dve ulici v tisto smer.
Nikoli še nisi omenil.
Kar hecaj se, ampak doma te čaka noseča žena. –Se zavedam.
Bolečine v hrbtu, zatečene noge. Tečna, lačna … –Spomnim se tega.
Morda pa boš našel tipa, ki jo je napumpal. Naj se on ukvarja z njo.
Jebi se!
Kaj naju čaka?
Verižno trčenje v centru. –Avtobus?
Na mostu bo zdaj gneča. Vsaj pol ure bova potrebovala.
Deset zelencev stavim, da pridem tja v dvajsetih.
Sprejmem.
22 minut. Deset zelencev si mi dolžan. –Ponovitev hočem.
Prekleto, Holt je tu.
Ko kravato prinese s čiščenja, so povsod sami ostanki škroba.
Kakšen kreten. –O ženinem bratu govoriš. –Pa reci, da ni res.
Ohranjajte varnostno razdaljo. –Naredite prostor!
Cel hudič imamo. Moral bi videti voznico. Všeč bi ti bila.
Zakaj? –Ker imaš rad bizarne reči.
Ne delaj tega. Nikar. Veš, kakšen postane Holt. –Samo pokukal bom.
Preveč zahtevam, če si želim dolgočasno izmeno?
Kri ni posledica poškodb.
Imaš kakšne rokavice? –Imaš detektivsko značko?
Dolžan ti bom cigareto.
O, bog. Vohaš to?
Najprej huda krvavitev,
nato močan udarec v volan. –Zakaj pa je začela krvaveti?
Kaj hudiča? –Prazna je.
Ne dotikaj se tega.
Koščki možganov. –Prekleto.
Kdo je vaju dva povabil na zabavo?
Policista, želim, da preverita prstne odtise na razbitem steklu.
Zafrkavam se.
Kako kaj moja sestra? Bo kmalu eksplodirala?
Vsak čas. Veš, da so to … –Kosi možganov.
Smo že ugotovili, lolek.
Kaj pa to?
Rojstno znamenje, izpuščaj.
Izgledajo kot vbodne rane.
Steklo je ostro.
Kolegi na drugem koncu so pravkar našli še dve trupli.
Krvavenje iz ušes, nosa, ust. In s čudnimi znamenji na vratu.
Veliko rojstnih znamenj.
Ustavi konje. Dobil si svojih pet minut.
Pridi.
Ne, ne bova šla. Ostala bova tu in ublažila napetost.
Iskala svoje bistvo,
delala vaje za dihanje.
Drugi lahko ostanejo za trakom in kričijo na novinarje. Pridi z mano.
Jaz bom peljal! Pridi.
Prekleto.
Sta na turneji?
Želim se učiti od najboljših, detektiv.
Prav. Nadaljujte. –Povsod je bilo krvavo.
Tudi on je brez možganov.
Tukaj so. –Jezus!
Nobene krvavitve ne poznam, ki bi povzročila razpad možganov.
Lahko bi šlo za drogo, vbodne rane.
Opraviti moramo toksikološki test. –Mi?
Imel si prav o voznici, toda jaz vodim ta primer.
Opravljaj svoje delo, jaz pa bom svojega.
Vsaj nekaj mi daj za glodati. –Spoštujem tvojo zagnanost.
Toda še nihče ni na glas rekel, da gre za množičnega morilca,
a nismo daleč od tega. To je moj prvi večji primer.
Lahko si ustvarim ugled, zato moram sam preiskovati.
Dovoli mi, da zadiham.
Prav. –Detektiv, kaj nam lahko poveste o preostalih dveh žrtvah?
Oprostite, nimamo še uradne izjave. Poznate postopek, zbiramo dokaze.
Obstaja povezava med njima? –Kaj sem ti rekel? Res je kreten.
Ne morem vam odgovoriti. Pa tudi sicer ni bi povedal tu.
Samo še več dela si nalagaš. Potem pa imam še jaz več dela.
Te ne zanima, kam to vodi?
Prekleto. Raje bi podil klošarje iz parka, za kar sva tudi plačana.
Saj te bodo počakali, kolega.
Ste vi dr. Hanson? –Ja.
Nocoj so prišla tri trupla z možganskimi krvavitvami
in znamenji na vratu.
Kdo sta vidva? –Policist Lockhart. To pa je policist Maddox.
Detektiv Brian Holt je zadržal primer. –Presenečenje!
Sorodnika sva, gospod. –Primer je zadržan, policist.
Ne morem prekršiti protokola vsakič, ko kakšnega bedaka zabodejo z iglo.
Torej gre za vbodno rano?
Glede na mesto vboda in pritisk na vretenca.
Potem govorimo o strupu, na primer iz ribe napihovalke?
Ne, za nestabilen izotop gre.
Neko sranje. Vsi laboratorijski tehniki so se zagnali v to. –Zakaj?
Ker nimamo pojma, za kaj gre.
Še nihče ni videl česa takega. Če mi dovolita …
Še drugi mrtveci me čakajo.
Razmisliti morava.
Sendvič. –Sva včeraj.
Pica. –Premastno.
Potem pa ostane še orientalska. –Bolj je prav, če rečeš "azijska".
Dokler bodo ponujali tisto sladko kislo svinjino, jim bom rekel karkoli.
Ljudi so okužili z nekakšnim izotopom, pa še nihče nič ne ve.
In dlje kot mineva od smrti, bolj trupla razpadajo. Ni tako?
Nore stvari se dogajajo, Alex.
Trem naključnim žrtvam so se stopili možgani. In zate to ni nič?
Priznam, da je čudno. Sranje.
Se spomniš, ko je pred dvema letoma na obalo prineslo dva japija?
Povsem gola, polna modric. Vsi so mislili, da je šlo za mafijski umor.
Izkazalo se je, da sta bila samo dva pedra, ki sta se rada na grobo.
Ob tem pa sta še preveč popila, preden sta odšla na nočno kopanje.
Nisi slišal, kaj je rekel mrliški oglednik?
Povsod se čuti tvoja energija. Naj igra pride k tebi.
Pravi veliki mojster.
Če daš vse na stran, in to govorim iz izkušenj,
boš imel polne roke dela, ko tvoj otrok prijoka na svet.
Ne boš imel več časa, da bi razmišljal o traparijah.
Vse bo zdrsnilo v pozabo. –Daj mi tistih deset dolarjev.
Prosim? –Nisem jaz kriv, če imaš težave s kockanjem. Daj mi denar.
Hvala. Primi.
Majhno kupčijo bi sklenil. Mi prodate to za desetaka?
Hvala. Punca bo vesela. Cenim to.
Daj no, hotel sem pojesti do konca. Ne me zafrkavat.
Daj na moj račun. –Kakšen račun?
Vse enote, fizični napad v Hydri na vogalu 22. ulice in Armoryja.
Ženska v poznih najstniških letih kaže znake nasilnega vedenja.
Udarec s topim predmetom v vrat.
Centrala, tu patrulja 39.
Me lahko zvežete s policistom v Hydri?
Povejte, tu policist Palmer. –Večer. Policist Lockhart tu.
Lahko preverite žrtvin vrat?
Sem že. –Vidite kaj?
Ja, tri bule. Majhne kroge.
Kaj pa kri? Je kaj čudnega?
Kakšna kri? Še je živa. –Prihajava.
Punca pravi, da so jo zabodli z nekakšnim kovinskim orodjem.
Kovinskim orodjem? –Prejšnji teden smo tukaj obravnavali tipa,
ki je imel jajca zatlačena v svojo rit. In to dobesedno.
Preveč sem bil navdušen, da bi se mi gabilo.
Pokažite.
Povejte mi, kaj se je zgodilo.
Nosila je modro jopico s kapuco.
Je bila ženska? –Ste prepričani?
Ja. –Kako je izgledala?
Kot da ne spada sem.
Črnka.
Še kaj?
Poškodovano roko je imela. Prekrita je bila s posušeno krvjo.
Katero roko?
Je že v redu. Katero?
Njeno levo. –Levo roko? Super vam gre.
Tom, pravkar sem govoril z mrliškim oglednikom. Kaj ti je?
Hotel sem te poklicati. –Prosim, umakni se mi.
Tisto sranje ima v svojem krvnem obtoku. –Umakni se!
Kakšno sranje?
Ne poslušajte ga. Vse bo v redu z vami.
Začnite od začetka. Kaj se vam je zgodilo?
Pravkar sem mu vse povedala. –Malo je gluh. Še meni povejte.
Mirno sem plesala,
nakar me je neka zmešana ženska iznenada podrla po tleh.
Zelo je bila močna. Tisti tipi so jo poskušali iztrgati z mene,
vendar me je z nečim sunila v vrat.
Gospodična?
Jezus! Pomoč potrebujem!
Pošljite reševalce! Takoj naj pridejo sem!
Pokličite rešilca!
Vse enote, pozor. Izdali smo tiralico.
Osumljenka je črnka, nazadnje videna v Hydri na Archovi ulici.
Visoka 1,68 m, stara okoli 20 let, s posušeno krvjo na levi roki.
Nazadnje je bila oblečena v modro jopico s kapuco.
Stojte! Roke kvišku!
Vse enote, pozor.
Osumljenka je bila nazadnje opažena na križišču Chestnuta in Universityja.
Ponavljam, na križišču Chestnuta in Universityja.
Zdaj imava priložnost, da postaneva detektiva.
Ne reci mi, da nisi pomislil na to.
Nimam prave barve kože. –Imaš pa iskrivo osebnost.
Sranje.
Umaknite se!
Spravite se s poti. –Premaknite se že!
Poglej.
Tam je. –Počakaj.
Pognati si se hotel za svetim Nikolajem. Ostali bi brez božiča.
Porkaduš!
Kaj pa delaš?
Daj no! –Hudiča!
Daj no!
Osumljenka je na begu proti zahodu skozi Liberty!
Ponavljam, osumljenka beži proti zahodi skozi Liberty.
Če na prsih nosite značko in za pasom pištolo, pridite tja!
Porkaduš! Ne, ne!
Prekleto! Prekleto!
Otroke imam.
Kamion!
Pojdi okrog!
Policija, umaknite se! S poti!
Umaknite se!
S poti! Stran!
Lock, sem je šla!
Umaknite se!
Bom jaz! Pojdi okrog!
Ne smem več toliko kaditi.
Si jo našel?
Vidim jo!
Tudi prav. Se dobiva na postaji podzemne železnice. Zapri izhode!
O čem hudiča pa govoriš?
Izbezal jo bom ven. –Sranje!
Postavite se pred vrata! Nihče ne sme noter ali ven!
Vidva, z mano.
Umaknite se!
Policija, pojdite ven!
Kaj je to?
Daj no.
Policist Lockhart, poklicali so nas iz splošne bolnišnice.
Vaša žena je dobila popadke. Pravkar so jo pripeljali.
Policist Lockhart, prosim, oglasite se.
Ostanita v tem nadstropju.
Lock?
Vidim jo.
Policist sem.
Vsi izhodi so zaprti.
Pokaži se.
Z dvignjenimi rokami.
Lock!
Maddox!
Kaj se je zgodilo? –Vzelo mi je sapo.
Pojdi za njo! –Lock!
Prekleto! Zlomila mi je nogo. –Porkaduš!
Policist je ranjen.
Na postaji podzemne železnice potrebujemo zdravniško pomoč.
Ostani tam. Niti koraka več!
Roke kvišku. Takoj, gor!
Na tla. Takoj!
Si gluha? Na tla, sem rekel.
Pozdravljen, Thomas.
Tu se zgodi.
Kaj?
Kaj si rekla?
Čestitam za rojstvo hčerke.
Utihni.
Na tla, sem rekel!
Vedeti moraš,
da mi je žal za tvojega partnerja.
Nisem hotela … –Nehaj že govoriti!
Kmalu se vidiva.
Ne!
Hej, kolega! Kaj še delaš tu?
Ti nihče ni povedal?
Oprostite.
Policist Lockhart? –Ja, gospod. Kje je porodnišnica?
V sosednji stavbi, na koncu hodnika, z dvigalom v 3. nadstropje.
Vem, da ni najboljši trenutek, toda preveriti moramo par stvari,
dokler imate še svež spomin. Lockhart!
Zaenkrat ostaja neznanka.
Ni imela osebne izkaznice, prstnih odtisov nimamo v bazi.
Pri sebi je imela samo te ključe. Ne vemo še, kaj bi lahko odpirali.
Tavamo v čisti temi. So vam kaj znani? –Ne.
Predajte mi svoj revolver. –Kaj? –Revolver!
Izvolite.
Jeanette Lockhart? –Lockhart? Samo trenutek.
Ste izstrelili kakšen naboj? –Ne. –No, nekdo ga je moral.
V njenem zapestju smo našli kroglo, ki se ujema s službenim revolverjem.
O čem govorite? –Nihče drug ni prijavil streljanja. Zato razjasnimo.
Povejte, kaj se je zgodilo spodaj na podzemni postaji?
Ste vi Jeanettin mož? –Ja. Pozdravljeni, Tom Lockhart.
Prišlo je do zapletov. Abrupcija posteljice. –Kaj?
Krvavi. Toda za enkrat je z otrokom vse v redu.
Potisnite!
Nadaljujte!
Daj no, Jeanie!
Hej, tu sem. Ob tebi sem, ljubica.
Super ti gre. Vse bo še dobro.
Poglej, kaj sem ti prinesel. Nekaj lepega. Zapestnica je.
Skupaj se bova prebila skozi to.
Dobro, Jeanie. Še enkrat potisni. –Še malo, ga. Lockhart. –Daj no.
Še zadnjič močno pritisni, Jeanie. Jeanie? –Ljubica, daj no.
Kakšni so življenjski znaki? –Ljubica? Draga?
Zapustiti morate sobo! –Ljubica!
Začnimo z oživljanjem!
V redu je. Vse bo še dobro.
Nahajamo se v središču mesta
na deveti obletnici umorov na Market Streetu.
Kot lahko vidite za mano, se protestniki znova zbirajo.
Zahtevajo ponovno preiskavo o smrti
še vedno neidentificirane afroameriške osumljenke.
Vsi tukaj zbrani so prepričani, da je krivda na strani policije.
Domnevna temnopolta storilka se je zapletla z belim policistom.
Še sam je priznal, da ni bila oborožena.
Pa jo vseeno ni mogel privesti, brez da bi jo potisnil pod vlak?
Nikoli niso identificirali trupla in razkrili motiva za umor.
Za piko na i pa so policista še nagradili z napredovanjem.
Toda župan Ed Rendell ima drugačno mnenje.
Čeprav je na današnji dan družba nesrečno razdvojena,
se moramo spomniti tudi žrtev in njihovih svojcev.
Ker tukaj ni preprostih odgovorov, tako kot jih ni bilo pred devetimi leti.
Očka? –Ja? Kaj je, ljubica?
Zajtrk se ti bo stopil.
Nisva rekla, da ne bova več zajtrkovala sladoleda?
Niti za rojstni dan?
Pa si me, ljubica. Daj mojega v hladilnik.
Takoj pridem.
Vse najboljše, mala.
V kateri roki imam?
V tej! –Ne vem. Si prepričana? –Ja.
Daj mi jo gor.
Toliko prostora imava. Lahko dam sem, pa sem.
Tako.
Kaj praviš?
Lanska je bila lepša.
Ampak jo bom vzela.
Kaj?
Nič. Vse najboljše, ljubica.
Kako je Maddox? –Star in lačen.
Medvedki imajo radi zajčke.
Očka, pohiteti morava. Med prvimi hočem biti tam.
Medvedki ti ne bodo nikamor pobegnili. –Podnevi radi počivajo.
Zjutraj imava večje možnosti, da jih vidiva. –A tako?
Prej pa morava še nekoga obiskati.
Mamico? –Tako je, mamico.
Zdaj pa pojej.
KDO JE BILA?
Te. Pa še malo teh. –Lepe so.
In … –Vzemi, katere hočeš. Bi rada rožnate? –Morda res.
Zakaj tako kričijo?
Ne meni se zanje. Praznujejo tvoj rojstni dan.
Jezni so bili. –Nekateri so lahko samo tako srečni.
Ko boš odrasla, me boš razumela.
Očka?
Očka, kaj je narobe? –Nič.
Nič ni narobe.
Meganin očka si sam sestavi urnik. –Ni detektiv.
Zdravnik je. –Potem pa oba rešujeva življenja.
Res jih.
Detektiv Lockhart tu. Ja, prosim? Kar počasi.
Kako to mislite, da se je spet zgodilo?
Ja, takoj pridem.
Počakaj tu.
Si že videl truplo? Tilnik?
Dobro jutro tudi tebi. Je nekdo dobil značko za svoj rojstni dan?
Pravkar so me poklicali. –Osem let ima. –Devet.
Že prav. Vse najboljše, mala. –Hvala, Maddox.
Je že v redu, ne skrbi.
Takoj bom nazaj.
Ne glej me tako. Potem bova šla v živalski vrt, ljubica.
Prisežem pri mezinčku.
Pri meni to ne velja.
Yates! Naredi mi uslugo. Popazi za trenutek na Amy.
Cenim to. Pojdi. Ostani z njo.
So že cel dan tu? –Cel dan.
Po moje ni pametno, da jo vsak dan voziš s seboj v službo. –Samo tokrat.
Prizorišče zločina je. –Pomiri se, v avtu je. Ne bo si ogledovala trupla.
Si ti na grob prinesel rože? –Prosim?
Na Jeaninin grob. Zjutraj so bile tam sveže rože, toda brez sporočila.
Ne.
Prav.
Devet let, a?
Politični posnemovalci?
Kje bi dobili strup? Laboratorijski tehniki ga nikoli niso razvozlali.
No, zdaj pa bo zabavno. –Lepo te je videti, poročnik.
Kako kaj slavljenka? –Celo leto starejša je.
Si morda danes obiskal Jeaninin grob?
Ne še. Zakaj?
Josiah Warren.
Kdo je to? –Znan mi je. –Anarhist. Eden od obleganih.
Pa smo spet tukaj. Znova se ponavlja tisto sranje z Market Streeta.
Poročnik Holt?
Nekaj morate videti.
Bom jaz prevzel. –Pokaži, kaj imaš.
Prekleto. Presneto dobra posnemovalka.
Protestniki gredo vsako leto korak dlje, potem pa dobimo to.
Zdaj imamo opravka z umorom. –Dovolj je samo ena psihopatka,
ki se preobleče in začne pobijati. –Res? –Če ni ona, kdo pa potem?
Dajta no, sijajna detektiva. Imata kakšno drugo zamisel?
Nobene, ki bi imela smisel. –Je še kdo videl to? –Samo varnostniki.
Dobro, naj tako tudi ostane. Brez poročevalcev in novinarjev.
Protestniki samo čakajo razlog za razgrajanje. –Ni tvoja odločitev.
Lock?
Si v redu?
Devet let, a?
Nečesa glede tiste noči na podzemni ti še nisem povedal.
Nekaj mi je dejala. Vedela je za Amy.
In to takšne stvari, ki jih ne bi smela vedeti.
O čem pa govoriš? –Rekla mi je, da se bova spet srečala.
Po njeni smrti ni bilo več trupel. Nehali smo iskati.
Nikoli nismo povezali namigov. Raje smo zaključili primer, kajne?
Ja, mislim … Sranje.
Skrajni čas je, da se lotimo dela.
Zanima me vse o teh ključih. –Iz leta '88? –Ja. –Zmenjeno.
Ti je očka naložil delo, Amy? –Prav ima. –Izredne novice.
Oglašamo se z novinarske konference o umorih na Market Streetu. –Stric Brian!
Sumimo, da je osumljenka … –Ne pokaži njene fotografije.
… povezana z umori iz leta 1988, še vedno živa. –Nikar je ne pokaži.
Prekleto, pizdun! –Kako pa govoriš?
Tvoj stric je. Krasno.
Vpletena naj bi bila v vsaj dva umora, ki sta se zgodila v zadnjih 24 urah.
Za vse organe pregona je sedaj postala glavna prednostna naloga.
Samo trenutek. –Policijska linija …
Za enkrat jo obravnavamo kot oboroženo in izredno nevarno.
Zavedamo se, da je morilka ženska.
Dobrim prebivalcem Filadelfije zagotavljam,
da je prijetje te ženske
osnovni cilj našega oddelka.
Vendar potrebujemo vašo pomoč.
Če vi ali vaši znanci poznate kakšne informacije o tej ženski,
ali če ste slučajno videli koga, ki bi se ujemal z njenim opisom,
nikar ne odlašajte predolgo in pokličite našo klicno linijo.
Prisluhnili vam bomo.
Samo s sodelovanjem lahko ujamemo nasilno zločinko.
Hvala. Ostani varna, Filadelfija.
Vprašanja?
Še ko so bili štirje, nismo našli nobene skupne točke med njimi.
Zdaj je samo še težje.
Ta dva sta bila levičarja.
Ta dva sta glasovala za Perota. –Sranje.
Ta dva nista imela nič skupnega, razen tega, da sta imela rdečo kri.
Ne, za njeno roko gre.
Za njeno roko. –Kaj pa?
Nikomur nismo povedali za njeno poškodovano roko.
Nismo izdali novinarjem.
Kako vraga bi posnemovalec lahko poznal takšno podrobnost?
Devet let je minilo, brat. Informacije lahko uidejo.
Misliš, da dejansko ni umrla?
To hočeš povedati?
Prosim. Reci, da se motim.
Ključ je od Falcona 160. Pogosto se uporablja na manjših letališčih.
Na žalost ne moremo povezati ključa s točno določenim letalom.
Počakaj malo. Tukaj piše, da so letalo izdelali leta 1996.
Ja, model je prišel ven lansko leto. –Lansko leto?
Kako je potem lahko imela ključe leta 1988?
Prototip. –Osem let prej?
Poklicala sem naokoli. V bližini je samo eno letališče s tem modelom.
Hej, stari.
Naredi mi uslugo in popazi nanjo, dokler ne pridem nazaj.
Kako si?
Malce moram potegniti.
Gdč. Tabitha bo popazila nate, dokler se ne vrnem. Zmenjeno?
Noč je zunaj. Živalski vrt so že zaprli. –Vem, ljubica.
Jutri se ti bom odkupil. Zgoraj bova odšla, ker bodo takrat zunaj.
Prespijo dan.
Se vidiva potem.
Greva.
Skoraj bi pozabila. Dr. Naveen Rao te je danes že trikrat klical.
Naj se oglasi osebno. –To sem mu tudi rekla.
Detektiv Lockhart, če dovolite …
Detektiv Lockhart, že eno uro vas čakam.
Pozdravljeni, sem Naveen Rao, višji fizik.
Do izhodnih vrat imate čas. –Vem, da ste zelo zaposleni.
In moje naslednje besede bodo zvenele bolj fantastika kot dejstvo.
Vrata so že precej blizu.
Verjamem, da se vaš primer bistveno prepleta z mojim delom.
Morilska pohoda sta se zgodila med določenim luninim perigejem.
V obdobju devetih let. In kar vi poznate kot super ali krvavo luno,
gre v resnici za dogodke velikega znanstvenega pomena. –Zanimivo.
Ko lunarni cikel doseže točno določeno točko,
gravitacijske sile reagirajo z elektromagnetnimi žepi …
In teoretično ustvarijo nekakšen most.
Do kam?
Do čisto drugega kraja.
Svetujem, da greste na televizijo. Takoj bodo pograbili vašo zgodbo.
Zaprto je.
Čas je, da greva spat. Pojdiva domov.
Vidiš? Nekdo je tu.
Noter morava.
Ne delaj tega. Ne tako. –Če imaš boljšo zamisel, so me sama ušesa.
Spet imaš ta pogled.
Kaj naj bi to pomenilo? –Saj veš. –Ne, ne vem.
Nikar se na takšen način ne spopadaj z izgubo Jeanie.
Lock, pusti.
Nikar.
Lock …
Lock!
Kako ste prišli noter? –Detektiv Lockhart iz filadelfijske policije.
Ste morda videli to žensko? –Ne morem reči, da sem jo.
Je nocoj vse v redu? –Ja, vse je v redu. Zakaj sprašujete?
Nič, samo … Precej pozno delate.
Nek tip me je klical in odpovedal.
Toda še vedno je treba izpolniti papirje.
Nikoli jih ni dovolj.
Res jih ni.
Potem pa v redu.
Pustil vam bom svojo številko.
Če se boste česa spomnili.
ČE NISTE SAMI TU, SE POPRASKAJTE PO GLAVI.
Hvala. Morda pa vas res pokličem.
Odlično. Preden pozabim …
Kje se moram vrniti, da pridem na avtocesto?
Mi lahko narišete zemljevid?
NARIŠITE PUŠČICO. –Seveda.
V to smer morate.
Najlepša hvala.
Živjo, Tom.
Lepo te je spet videti.
Porkadrek, res si ti. –Odloži pištolo na tla.
Če bi bolje meril, bi bila mrtva.
Zdaj pa se usedi. Sedi!
Zlepi mu zapestji. Zlepi mu jih! –Že prav.
Dajmo, zmigaj se! –Pomiri se.
Samo ostanite mirni. Počasi.
Hitreje. –Trudim se.
Lock? Halo?
Prav. –Zdaj pa še ti.
Daj mi ključe od letala. –Prav. –Pohiti!
Videl sem te umreti.
Res si me.
Tukaj so. –Vrzi mi jih.
Ključavnica je 206.
Ostani na tleh! Ti tudi! –Že v redu.
Prekleto.
Zdaj greš z mano.
Glavo dol!
Vstani! Zmanjkuje mi časa!
Stoj, prasica!
Ne. –Maddox?
Lock? Ne streljajte!
Da mi nihče ne strelja! Ne tvegajte!
Prinesite mi klešče!
Jebenti.
Tom? Thomas?
Poslušaj …
Nehaj me loviti. To počnem z razlogom.
Rešujem življenja ljudi.
Umorila si mojega partnerja. –Ni bil del načrta.
Kako hudiča si lahko še živa?
Vsakih devet let,
ob polni luni, se lahko vrnem.
Toda ne za dolgo.
Ob luni?
Kaj misliš s tem, da se lahko vrneš?
Več kot ti povem, bolj me boš preganjal.
In videla sem, kako se zate to konča.
Lahko še odnehaš. Vrni se domov k hčerki.
Pretvarjaj se, da se nič od tega ni zgodilo.
Ne morem.
Nimam več časa. –Kaj pa počneš?
Kje hudiča si imel glavo?
Na ducat različnih načinov bi lahko umrl.
Hudiča.
Poslušaj …
Žal mi je za Maddoxa.
Gospod, preiskujemo območje, toda še vedno ni nobenih sledi o njej.
Še naprej iščite.
Ničesar ne bodo našli.
Izginila je, Holt. Tako kot nazadnje.
Kaj naj bi to pomenilo?
Vrnila se je.
Kam? –V prihodnost.
Iz prihodnosti je.
Mojbog.
Pozdravljen, Harold.
Igralci Filadelfije so v belih dresih.
Iverson gre z leve v desno, da bi še povečal vodstvo.
Čudovita poteza Allena.
Prodrl je v raketo in potem podal navzven proti Chrisu Webberju.
Webb je z desnim komolcem odrinil obrambnega igralca.
Preigral z umirjenim tempom, gladko in močno v sredino.
Z A. I.-jem še naprej gradita odlično kemijo.
Filadelfija vodi za štiri, 37:33. Čas je za odmor …
Jutri, kolega.
Tokrat jo bova ujela.
G. Lockhart, naj odgovorim na vaša številna vprašanja.
Dr. Rao zadnjih deset let dela v zasebnem sektorju.
Že dolgo ni imel stikov z našim uradom.
Pa tudi če bi jih imel, mi politika preprečuje,
da bi vam izdala osebne podatke o trenutnih ali bivših uslužbencih.
FIZIK ŠE VEDNO POGREŠAN
Že grem.
Kaj je? –Ga. Nowak?
Ja. –Thomas Lockhart, zasebni detektiv.
Mi dovolite, da vam zastavim nekaj vprašanj o vašem možu?
Harold je mrtev. –Zavedam se tega.
Zbiram informacije o primerih predoziranja.
Kje ste bili pred 18 leti?
Lahko vstopim?
Naj vam mačka ne pobegne ven.
Za približno en teden sem odšla k svoji sestri.
Ko sem se vrnila nazaj, sem Harolda našla na tleh.
Udaril je ob mizo in si prebil glavo.
Povsod je bilo krvavo.
Zazijala je praznina.
Še vedno imam eno od teh zastav.
Je vaš mož napisal to? –Ja, pa še veliko drugih.
Skrite v teh knjigah jih je pošiljal po celi državi.
Naj imajo ljudje malo zasebnosti glede svojih idej.
Veliko privržencev je imel.
Gibanje je bila njegova reč.
Ste sodelovali?
Bila sem mlada, on pa je imel dobro travo.
Toda zanj je postalo preveč resno.
Kako resno?
Da me je bilo strah.
Morda veste, komu jih je poslal?
Samo trenutek.
PRAVO AMERIŠKO GIBANJE, VSE ZA SVOBODO
DRŽAVA JE PREŽETA S KRVJO. SKAZILI SO NAŠ NOTRANJI MIR …
GLOBALNE ELITE NAM LAŽEJO. VRNIMO UDAREC, VOJAKI.
Kdo je dekle?
Heather Russell, Haroldova bivša.
Ste slišali za pitje Kool-Aida? Ona je bila ustanoviteljica tega.
Potem sta sodelovala? –Dokler se nista razšla, prasica zmešana.
Veste, kje je zdaj?
Tudi vi sledite ljudem, ki so pred vami seksali z vašo ženo?
Tu imate seznam naslovnikov.
Očitno vam je zelo pomemben.
Reciva, da mi je. –Potem pa pravim,
da sem precej velikodušna s svojim časom.
Marsikaj drugega bi lahko počela.
Kaj predlagaš, Arleen?
Koliko imate pri sebi?
Asherdowns.
Porkadrek.
Dobili ste načelnika Briana Holta. Prosim, pustite sporočilo.
Poklical vas bom takoj, ko bo to mogoče.
Jaz sem. Nocoj se morava dobiti. Mogoče sem nekaj odkril.
Nekaj pomembnega.
In če ti ni pretežko, preveri, kje danes živi Heather Russell.
Pokliči me nazaj. Adijo.
Živjo, mala!
Oprosti za zamudo. Zadržal sem se.
Lahko bi se obril. Izgledaš kot klošar.
Tudi tebe je lepo videti.
Imaš čas za pozno kosilo ali večerjo?
Ne morem. Teta Maggie me pelje v Pruskega kralja.
Tudi jaz te lahko peljem tja.
Za ženske zadeve gre. Ni ravno zate. –Že prav.
Kako gre v šoli?
Svetovalka misli, da imam dobre možnosti za štipendijo na Pennu.
Nisi hotela iz države? –George bo ostal tu.
Tisti nogometaš? –Ja.
Povedala si mi zanj.
Dvakrat si ga že srečal.
Prijeten dečko.
Kako je živeti s Holtom? –Dobro.
Bližje je šoli.
Me veseli.
Tako je najbolje. Za zdaj, ljubica. Samo začasno je.
Kmalu bo spet vse po starem.
Resno, očka? Še vedno? –Nekdo ga mora poiskati.
Zamotiti se moram.
Tokrat sem blizu, Ames.
Res blizu.
Boš videla.
Bada-bing, bada-bum! Pa sva prišla.
Zakaj imaš še skener? Nisi več policist.
Počakaj.
Skoraj bi pozabil. Vse najboljše, mala.
Za tvojo zapestnico.
Že več let jo ne nosim.
Obdržal sem račun.
Hvala za trud.
Ames, vem, da ni vse rožnato.
Razumem.
Nisem popolni očka.
Toda kmalu bom zaključil.
Obljubim, in potem bova spet imela normalno življenje.
Samo midva, kot nekoč. –Ne gre tako. Ne moreš …
Sprijazni se.
In resno, obrij se.
Prav.
Je stric Brian doma? –Adijo, oči.
Reci mu, naj me pokliče!
Živjo.
Si dobil tisti naslov od Heather Russell?
Zato si tu, ne?
Za voljo Jane in Amy sem bil potrpežljiv.
Spregledali smo eno žrtev.
Harold Nowak.
Zunaj naše pristojnosti je bil.
Lokalci so njegovo smrt pripisali predoziranju, zato ga nismo odkrili.
Kako si dobil to? –Norec je bil.
Vodil je obrobno para vojsko. Pravo ameriško gibanje.
Državo je želel vrniti pravim domoljubom.
Izdeloval je bombe iz domačega gnojila. Saj poznaš takšne tipe.
Dobil sem njegov seznam naslovnikov.
Dve od štirih žrtev iz leta '97 sta na njem.
In vse iz '88. Tu je povezava.
Vsi so bili del radikalnega gibanja. Nekaj velikega so morali načrtovati.
Zato bi lahko bil tisti izotop, ki jim ga je pred tem vbrizgala,
nekakšen tehnološko napreden način za pobijanje ljudi na daljavo.
Morda so ga sprožili iz prihodnosti. Ne vem.
Nisem še uspel razvozlati vseh podrobnosti. –Tom …
Se spomniš Naveena Raoja in njegove teorije o luninih ciklih?
Jezus, Tom. –Povezano je bilo z luno.
Pomoč potrebuješ.
Ne razumeš.
Vlak jo povozi, devet let kasneje pa se pojavi živa. In znova pobija.
Poslušaj.
Naš čas teče naprej.
Njen pa nazaj.
Desetletje po desetletje.
Tistega dne leta '97 se ni vrnila od mrtvih.
Ker še ni umrla.
Noro zveniš. Kot da se ti je zmešalo. Pomoč potrebuješ.
Vedela je stvari o meni, Holt.
Stvari o Jeanie in Amy.
Ki jih ne bi smela vedeti. In ubila je Maddoxa.
Znova se bo vrnila. Danes.
Sploh … Se ti je čisto zmešalo?
Govoriš o primeru, ki je že zdavnaj zastaral.
Veš, koliko umorov sem obravnaval prejšnji teden?
Tvojo lastno hčerko vzgajam, za božjo voljo,
ti pa mi nakladaš o prekletem potovanju skozi čas.
Se sploh poslušaš?
Ti si vse, kar imam.
Nisem mogel preprečiti, kar se je zgodilo Jeanie.
Toda lahko ustavim njo.
To je Nowakova žena.
Njegova muza.
Samo njen naslov potrebujem. To je zadnje, za kar te prosim.
Obljubim. Prosim.
Lunine žarke loviš, medtem ko te je lastno življenje prehitelo.
Prekleto težko je gledati to.
Žalostno je, da mora Amy gledati to.
Je vredno?
Morda imaš prav.
Morda res potrebujem pomoč.
Žal mi je za vse.
Žal mi je, da moraš skrbeti za Amy.
Prekleta razvalina sem.
Pomiri se. Prosim, je že v redu.
Prav?
Poslušaj. Če si res želiš pomoči, ti bom stal ob strani.
Hvala, brat. –Prav.
Pazi nase.
Poklical bom našo psihiatrinjo. Morda ti lahko uredi priporočilo.
Prav, storil bom to. Dolgujem ti uslugo.
Dober človek si, Holt. –Ne, pizdun sem. Sam to dobro veš.
Ampak gre za tvojo družino.
To počnemo. Poskrbimo drug za drugega, pa če si še tako zmešan.
Poklical te bom.
Pozdravljeni, tu načelnik Holt.
Potrebujem zadnji znani naslov od Heather Russell.
Samo trenutek. Številka značke je 0304.
Kar povejte.
Prihranite do 80 odstotkov, če kupite direktno iz tovarne.
Ga. Russell? –Brez carine in trgovinskih posrednikov.
Imamo na tisoče diamantov po zagotovljeno najnižjih cenah.
Ga. Russell, lahko vstopim?
Ste doma?
Stojte!
Ven iz avta. Takoj!
Prekleto. Sranje!
Ne!
Prekleto!
Se vidiva kmalu.
Holt!
V roko sem jo ustrelil! Zdaj je staknila poškodbo.
Jaz sem ji jo zadal. To se je že zgodilo!
Toda počakati moramo še devet let. Počakati moramo!
Ampak če jo ubijemo, lahko vse to preprečimo.
Lahko bi bil ob Jeanie. Vse to lahko preprečimo!
Poslušaj me! Poslušaj!
Poslušaj!
Snemaj.
Lokacija in določitev časovnega toka.
Poskus številka 32.
Vbrizganje osebkom ena do tri.
Sledi poskus eliminacije osebkov ena do tri.
Raztopitev možganov pri prvem osebku.
In pri drugem in tretjem.
Imamo zmagovalca.
S paritvijo koronalnih izotopov
bi lahko sčasoma sprožili rešitev enkrat v prihodnosti.
Dr. Rao?
Prekleto.
POLICIJSKI NAČELNIK PRED VRATI UPOKOJITVE
Živjo, očka. Jaz sem.
Dolgo časa je že minilo.
Kličem te, ker bom kmalu rodila. Vsak čas.
Z Georgeom sva se pogovarjala. Rada bi videla, da bi bil zraven.
Mami bi si tako želela.
Zato si tudi jaz.
Vem, da je spet tisti čas v letu,
in da se stvari med nama nisi ravno najbolje končale.
Toda vseeno bi bila vesela, če bi ti uspelo priti.
Kakorkoli že … Prosim, pokliči me.
Očka, kaj je narobe?
Vedel sem, da se boste vrnili, g. Lockhart.
Res mi je žal za vse to.
Težko te je najti, Rao. Popolnoma si izginil.
Sami še predobro veste, kako je biti obseden z delom.
Ko že govoriva o njem, me lahko kar tu daš ven.
Bojim se, da ne morem. –Potem bo še naprej pobijala. –Tak je načrt.
Spreminjanje sveta je krvav posel, Thomas.
Res si zmešan.
Oba sva malo čez les.
Za nekaj dni te bom zaklenil na varno. Potem te bom izpustil.
Iskreno povedano, se ti moram zahvaliti.
Zaradi tvoje preiskave sem spoznal, da v resnici ni morilka.
Ampak rešiteljica.
In vrhunec moje raziskave.
Razvijam tehnologijo, ki jo bo nekega dne uporabila.
No, že zdaj jo uporablja.
Časovno potovanje je zapleteno. Še sam težko razumem vse skupaj.
Nedolžne ljudi pobija! –Da prepreči nekaj veliko hujšega.
Zamisli si, da bi lahko izbrisal ameriško državljansko vojno.
Kako bi to storil?
Bi ubil Jeffersona Davisa?
Robert E. Leeja? Lincolna? Vodje Konfederacije in Unije?
Kar pa morda ne bi bilo dovolj, da bi izbrisal idejo.
Morda bi morali ubiti še ljudi, zaradi katerih so postali takšni,
ki so jim dati moralno in politično prepričanje.
Prijatelje, očete, matere, stare starše.
Kako daleč bi moral, da bi ugasnil iskro, ki je zanetila vžigalno vrvico?
Ampak če odstraniš pravo kombinacijo ljudi, enega po enega,
dokler ne prideš do samega začetka, do tistega, ki lahko izniči vse,
lahko preoblikuješ prihodnost.
In točno to ona počne.
Ne bom ti dovolil, da jo ustaviš.
Čudovita je, kajne?
Ne čutimo njenega vpliva, vendar vemo, da je vedno tam.
Nič ji ne uide.
Ravno luna ustvarja razmere, zaradi katerih lahko živimo tukaj.
Zdaj pa nam bo še pomagala, da se rešimo pred samimi seboj.
Neverjetno.
Sranje! –Lock!
Stoj!
Lock!
Ne delaj tega!
Pusti ji, da dokonča!
Dobro jutro.
Ko te ubijem,
ne boš mogla več nikogar ubiti.
Neki verziji mene te ne bo treba loviti.
Če me zdaj ubiješ,
se bo svet, kakršnega poznaš, zelo hitro končal.
Pojma nimaš, kaj sledi.
Nisi edina, ki se trudi spremeniti preteklost.
Običajen človek bom.
Z običajno družino.
Ne.
Ne boš me ubil.
Ker te poznam.
Vse svoje življenje te poznam.
Sam si mi naročil, da sprejmem to delo.
Naučil si me voziti kolo.
Pripravil si mi prve palačinke s sladoledom.
Ko sem se rodila, si me držal v naročju.
Mamina je bila.
Moja vnukinja si.
Če verjameš ali ne, se zaveš, kaj počnem.
Je že v redu.
Konec je.
Ne.
Vendar te ubijem. Pred 27 leti.
Videl sem te umreti.
Vrniti se moraš.
Vrniti se moraš in me ustaviti.
Potem se je že zgodilo.
Potovanje skozi čas je enosmerna pot.
Ne morem se vrniti, dokler moja naloga ni končana.
Če se začne s tvojim opozorilom na tej plaži,
potem se vedno konča z mojo smrtjo.
Ne.
Pojdi domov.
Poskrbi za mamo.
Poskrbi zame.
Žal mi je. –Kmalu se vidiva.
Žal mi je. –Iti moram. –Žal mi je.
Dobrodošli v Tehnologiji Rao.
Vpliv plime pripravljen. Most v teku.
Ko sem imela devet let,
je običajen človek v središču mesta parkiral običajen kombi,
poln domačega eksploziva, in gledal, kako ga je razstrelilo.
Elektromagnetna raven napolnjena. –Sedem, šest …
Nastavljam destinacijo. 2015. –Pet, štiri …
Njegov napad je bil šele začetek. –Dve …
Prvega jutra je umrlo enajst tisoč ljudi.
In še milijon v državljanski vojni, ki mu je sledila.
Hranila se je z jezo.
In širila s strahom. –Inicializiram.
Ljudje so se spreminjali v pošasti.
Dokler se še običajni niso zlomili.
Eden za drugim.
Glas, ki je sprožil gibanje,
se je sprevrgel v majhno razpoko v ogromnem prepadu.
Preglasil je najboljše v nas.
In ojačal najhujše.
Zato smo poiskali način, da ga utišamo.
Poiskali smo način, da popravimo škodo.
Koronalna tekočina aktivna. Časovni tok deluje.
Da prekinemo pike.
Osebek štiri eliminiran.
Osebek tri eliminiran.
Osebek dve …
Javila sem se, da izbrišem zgodbo.
Osebek ena eliminiran.
Vrnila sem se, da izničim idejo.
Ker se nekatere zamisli ne bi smele nikoli roditi.
Še pred samim začetkom.
Ko vojna med nami izgine,
ne bo niti poka.
Niti brazgotine.
Ne pomembne zgodbe v naši zgodovini.
Samo odmev tistega, kar bi se lahko zgodilo.
Toda to je tvoja zgodba.
In ne konča se tu.
Zapisana je v žrtvovanju.
V odpuščanju.
Čas je, da obrneš svoje naslednje poglavje.
Ljubil boš.
In zdravil.
Me naučil živeti.
Me izoblikoval.
V borko.
Kot si sam.
Ker se zdaj
začenjata najini življenji.
Je že v redu.
V redu je.
Vse bo še dobro.
V LUNINI SENCI
Prevod in priredba Marinko