Co mám na New Yorku nejradši? Nikdy není pozdě jít za svými sny.
A odpadkové kytky. Lilie.
A pastrami.
Paige chtěla v NY prorazit jako spisovatelka
a její sestra Abby,
začínající herečka z Oshkoshe ve Wisconsinu si přijela splnit svůj sen.
Jo, dneska se budou plnit sny.
No, ty moje snad ne.
V mým snu si mnou ubrousek utřel ústa.
No nic, Paige má plné ruce práce s přípravami,
protože teta Abby přijde na večeři.
Ale ne! Můj sen!
Tak jo, děti! Pojďte! Rychle dolů! Snídaně je na…
Mami, volume, prosím.
- V krku ti kmital boxovací pytel. - Spíš kuřecí stehno.
Owe… Promiň. K čemu ten květináč?
Do Abbyina bytu. Všechno jí uschne, ale tahle je odolná.
Musí ji shodit z mostu.
Tohle ti vyndám z vlasů.
- Nit? - Placka.
Sním ji.
Věřil bys, že Abby žila jen v Oshkoshi?
To je životní změna.
Přesně tak. A možná nejen pro ni.
Máš důležitou schůzku s vydavatelem.
Vzrušující, ale nedělám si naději.
To je chyba.
Četl tvůj slavný článek o starostovi
- a teď od tebe chce knihu. - Fajn, fajn.
Cvičila sis svůj autogram?
Začni balit na knižní turné.
Táhne se měsíce.
Nebuďte směšní. Nikdo nikam nepojede.
A musíš sdělit Marvinovi, že v redakci končíš.
Je to jen schůzka. Dost už o mně.
Dnešní den patří tetě Abby.
Je tady ve městě a večer se s ní uvidíme.
Ze Středozápadu přiletí a svůj sen splnit si chce.
- A dojem udělá. - Teta Abby.
Počkejte, talíř podejte.
Pevně ji obejmu, už dočkat se nemůžu.
Tolik se těším.
Večer budem hostit ji, aby nemohla stýskat si.
A tahle květina tetě pomůže,
tu totiž zabít ani potopit nemůže.
Už je vše nachystané jako představení broadwayské.
Už je vše nachystané a ona daleko to dotáhne.
Už je vše nachystané, dveře dokořán otevřené.
Už je vše nachystané, velkou hvězdou se stane.
Povídám, dojem mám,
že den dnešní něco důležitého věští.
Mámina schůzka.
Namouduši, jak jí to v blůzce sluší, že hvězdou bude, netuší.
NEJLEPŠÍ KNIHA
Úspěch ji nemine.
Všechno předčilo tvá očekávání.
Teď budem dělit se o tebe se světem.
Máma je populární.
Už je vše nachystané, fanoušci čekají.
Už je vše nachystané podle očekávání.
Už je vše nachystané, hlavní je načasování.
Už je vše nachystané, že zvládneš to, už víš.
Co když je tohle důvod, proč úspěch hořkosladkou příchuť má?
Lístek do první řady mám a já svého místa se vzdávám.
Dělíme se o tebe
- se světem. - Dojem mám,
že den dnešní něco důležitého věští.
Dělíme se o tebe.
Namouduši, jak jí to v blůzce sluší, že hvězdou bude, netuší.
Už je vše nachystané.
Už je vše nachystané, už je vše nachystané.
Tak jo. Mám nápad na speciální uvítací dezert pro tetu Abby.
- Croquembouche! - Žvejku!
Žvejku? Rozhodně ne.
Tu miluje každej.
Jsem tetina oblíbenkyně,
takže spíš vím, co by ráda. Croquembouche.
Tetina oblíbenkyně? Já jsem její nejlepší kámoš.
A ten tvůj krokobuš spotřebuje 23 vajec a zabere čtyři hodiny.
Kdo má tolik času? A vajec? Pták Buk?
Co je to ten croquembouche?
Já to vím, ale táta vypadá, že tápá.
Je to věž z krémových kuliček spojených karamelem.
Bylo to ve Výstředním týdnu Spojeného království dortů.
Víš ty co?
Dej mi seznam ingrediencí a můžete udělat obojí.
Půjdu na nákup.
- Ale není to kulinářská soutěž. - Souhlas.
Hraje se o titul Abbyina oblíbence a Cole prohraje.
Připrav se, bude to žůžo.
Víš co? Hodím to k Abby už teď.
Teď? Přijde na večeři.
Je to dárek do nového bytu. Měla bych jí ho dát tam.
Navíc je tu dva dny, a ještě jsem ji neviděla.
Je to nevinná, naivní Oshkoshanka.
Je jí 34. Přežije to.
- Zkontroluju ji a půjdu na schůzku. - Ale vem si něco k jídlu.
A zmizík na skvrny, kdyby ses pocintala.
Jo. To je fakt.
Pro tebe a teď zase já.
Ach bože. Bitsy… Nemám přinést ještě jednu vidličku?
Proč? Tím foie gras Šampáňovi projevuju lásku.
Co vůbec chceš? Nevidíš, že mám moc práce?
Někdo nechal kousek pro maminku.
Fuj, je tu klavírista.
- Kraválista? - Klavírista ze salonku.
Gimble? Chce si s vámi promluvit.
Fajn. Ať jde dál.
Zdravím. Nerad ruším, slečno Brandenhamová,
ale měl jsem nehodu a nějakou dobu nebudu moct hrát.
Zlomil jsem si zápěstí při stěhování psí boudy.
Ten pes byl ještě uvnitř.
Ale ne. To mě mrzí.
- Padáka. - Dobře.
Počkejte. Vím, kdo mě může zastoupit.
Moje žena, Devora. Je krásná a šikovná.
Opravdu nadaná hudebnice. Věřte mi, je úžasná.
Bude těžké někoho najít tak narychlo.
Fajn. Ale ať je dobrá.
Dnes mám v salonku důležitou schůzku.
Jinak letíte oba.
Zbyl jen jeden kousek.
Pojď, jako Lady a Tramp.
ČÍNA – RYBY ALKOHOL
Ahoj. Snad jsem tu správně.
Hledám svou sestru herečku, právě se sem přestěhovala.
Je to tvrďačka.
Ano. To jsem já.
- Jsi tady! - Jsem tu!
Pojď dál! Musím ti to tu ukázat a představit tě spolubydlícím.
Máš jich víc?
No jo. To si piš! Proto je nájem jen 2 000 měsíčně.
To jsou majitelé.
Pane a paní Mandelbaumovi, moje sestra Paige.
- Moc mě těší. - Nahlas. Musíš křičet.
- Těš… - Neslyší.
Těší mě.
- Neslyší tě. Víc řvi. - Fajn. Víc.
Moc mě těší, pane a paní Mandelbaumovi.
Co? Zdravím.
No prosím.
Zdárec, Paige. Jsem DJ Hiney.
Rozjedu to.
Potlesk, prosím.
To jste napsal vy?
Páni, je to hlasitý.
Tohle město je plný talentů.
Chceš vidět můj prostor?
- Tvůj prostor? - Jo. Pojď.
Nashle, pane a paní Mandelbaumovi. Ukážu Paige svůj prostor.
A jsme tady.
Páni, je to malý, ale útulný. A hele, okno!
Ta rybina je ale pronikavá.
Já vím. Je to super.
- Od Owena. - Děkuju.
Není to tu skvělý?
Dokázala jsem to. Jsem herečka, co žije ve Velkým jablku.
Jsem na tebe hrdá. To chce odvahu.
Díky. Chci říct,
ve 34 letech jsem sebrala odvahu na to, co tys stihla v 21…
Nemusíš jít do práce nebo tak? Nezdržuju tě?
Ne. Jen mám později schůzku.
Víš, co tady nevisí? Konvička.
Máš rostlinku, tak bude potřeba.
- To nic. Vezmu si hrnek. - Hrnek? Abby!
Ty ses zbláznila. Pojď, něco koupíme.
Fajn. Počkej… Metrem nemusíme, že ne?
- Pořád z něj máš fobii? - Ne, fobii ne.
Jen nemusím nic, co je pod zemí, vlaky
a taky davy lidí.
- Abby. - A ze strmých schodů se mi chce…
- Abby! - Přemýšlím:
„Co když budu zdržovat kvůli kartě
a lidi za mnou mi začnou nadávat?“
Fajn. Metrem nejedeme.
Jak chceš. Pojď.
Spousta ingrediencí.
Nemají tu croquembouche už hotový?
Zdá se, že ne. Mají žvejky…
Ne, ne. Beru jen ty přísady.
RÁJ PŘÍRODY ZAHRADNICTVÍ
Je to směšný, ale co máš tu konvičku, tak už tu žiješ.
Viď? Měla bych jít.
- A ty máš tu schůzku. - To nic.
Víš co? Pojď na newyorský bagel.
Nemůžu. Dneska fotím portréty s jedním slavným newyorským fotografem.
A ještě něco. Je to levnější než v Oshkoshi.
Počkej, brzdi.
Kdo je ten podezřele levný fotograf?
Jmenuje se Lester Pozér.
Bydlí někde na předměstí, potřebuju čas na cestu.
- Kde? - Někde na 189. ulici.
To je v Albany. To bude nějaký podvod. Kdes ho našla?
Na chatu pro newyorské nováčky.
Tak jo. Najednou zní spíš jako potenciální sériový vrah.
- Tam nepůjdeš. - Umím se o sebe postarat, jasný?
V oshkoshském divadle jsem trénovala jevištní souboj. Hejá!
- Pamatuješ? - Jo, já vím.
Rozbilas někomu nos a jeho máma se rozčílila.
- Trénovala jsem. - Tohle není divadlo.
Já vím. Velké jablko.
Nikdo z místních mu tak neříká. Půjdu s tebou.
Ale co ta tvoje schůzka?
Co tvoje vnitřní orgány? Jdu s tebou.
No, jak chceš. Pojď!
Děti! Mám ty vaše ingredience.
Nezapomeňte, tohle není soutěž.
- Nesahej mi na vejce! - Myslíš tyhle?
Cole! Cole, přestaň! Ne!
Nechápeš, jak jsou důležitý.
Ty děláš žvejku, kterou vyplivne. Je to doslova odpad.
Teta si jednou kousne do toho tvýho croquemblé
a bude mít dost.
A co jí spraví tu pachuť v ústech?
- Žvejka. - Dobrá.
Jestli to bude takhle,
můžete po sobě aspoň uklidit?
Jasně, tati. Co kdybych s Molly vytřel?
Nechci ti kazit iluze, ale vyhraju.
Bitva dezertů začíná teď! Zatraceně!
Slečno Brandenhamová, jsem Devora.
Jsem ráda, že tu mohu vystupovat.
- To jistě. - Baví mě…
Dost, nejsme dívčí spolek.
Helen, pojď tamhle.
Ti z Capshaw Financial už by tu měli být.
Souhlasili s tou nabídkou.
Opravdu? Chtěla jsem trojnásobek běžné částky.
Kdo je tady finančník?
Ale chtějí vidět salonek a poslechnout si hudbu.
Pořádají recepci pro své poradce z regulační delegace.
Neboli P-R-D.
Takže PRD párty.
Nejspíš budou chtít místo pro své kalkulačky. Exoti.
Vítejte v krásném hotelu Brandenham. Jsem Devora Gimbleová. Pojďme si to užít.
Helen, proč… Co se to děje?
Myslím, že sketuje.
Sket je improvizovaný zpěv,
kdy hlas napodobuje zvuk nástroje.
Chce to sebejistotu, vášeň a znalost hatmatilky.
Řekl bych, že stačí ústa.
- Odříkává abecedu? - Myslím, že jen samohlásky.
Vypochoduj s ní.
Velkým tahákem byla pro Capshaw Financial hudba.
Řve jako pták, co se mění v člověka.
Nula recenzí pro Lester Pozér Photography.
Fotograf s příjmením Pozér?
Zlom vaz na schůzce!
- Kdo píše? - Owen. To je provoz.
Promiňte. Jeďte přes Riverside.
- V tuhle dobu tam bývá volno. - Páni, jak to víš?
Brzy si tu zvykneš.
Nebo vždycky můžeš jet metrem.
Nevím. Asi zůstanu u chůze
- a taxíků ve Velkým jablku. - NY.
Jen říkám, že žít tady a nejezdit metrem
je jako jet do Oshkoshe a nejíst tvaroh.
Teď na něj mám chuť.
Smažený tvaroh.
Z Dědova stánku.
Děda.
Tak jo. Pořád pracujete?
Snažím se dosáhnout dokonalé barvy karamelu.
Tohle mi fakt jde.
A já mám žvejku omotanou kolem prstu. Doslova.
Páni! Kupa nádobí.
Bude těžký tuhle pánev vyčistit. Molly, připálilas cukr.
To byl první pokus, ale povedlo se.
Někoho ten croquembouche dohnal!
- Proč je koš plný žvýkačky? - Součást procesu.
Výsledek bude úžasný. Jsem perfekcionista.
Co to tu smrdí? No jo. Slabost.
Není třeba se rozčilovat. Uklidněte se.
Je to zábava, ne?
Jsem kuchařka, co chce vyhrát soutěž.
Vypadáš unaveně, Cole.
Nechceš den volna?
Co? Ne, já se nevzdám.
Koukni na ruce mý, to je moje hodina hnětení.
Mám hroší kůži, co tvůj pudink připomíná.
Plácáš, páč nervozita tě jímá.
Moc nejistej a slabej, abys na to stačil.
Hustý, jako ten tvůj karamel.
Začni od nuly a už tu nemel.
Pod tlakem vařit, to mě nerozhodí.
Tyhle kuličky nemůžou být čerstvější.
- Vážně. Hele, jak jsou čerstvé. - Nechci.
Najdi správný recept, ať sliny se sbíhají. V kuchyni už pomalu jiskry lítají.
Teplota stoupá, těsto už kyne.
Se mnou síly chceš změřit v bitce rodinné?
- Zvládnu to líp. - Ne, já.
Ne, já to zvládnu líp než ty.
Já to zvládnu líp.
- Ne, já. - Ne, já to zvládnu líp než ty.
Tak jo, dejte se dohromady.
Oba jste moje děti
a jsem na vás hrdý.
Nemusíte býti mistři cukráři, hlavní je úsměv na tváři.
Ne, tati. Prosím.
- Jdete dohromady jak pepř a sůl. - Tati.
- Croquembouche a žvejku šup na stůl. - Bože.
Vyhraju, na croquembouche chci vsázet.
Se žvejkou budu obdiv u ní nacházet.
Najdi správný recept, ať sliny se sbíhají. V kuchyni už pomalu jiskry lítají.
Teplota stoupá, těsto už kyne.
- Síly chceš změřit v bitce rodinné? - Si piš.
Vážně to tu uklidíte.
Nazdárek.
- Ty musíš být Abby. - Jo, to jsem.
Jsem Lester. Budu ti foťákem mířit na hlavu.
Páni! Moje sestra Paige.
A než odešla na vejšku, říkala jsem jí „kámo“.
A pak „čéče“. Je to tak?
Myslím, že… Neusmívá se.
A vy jste Lester Pozér, že? To je vaše pravé jméno?
Abso-šmoulo-lutně. Jen dál.
Sedí to.
Teď něco o mně. Na rozdíl od sestry já tu nejsem nováček, jasný?
Žiju tu už dlouho a vyznám se.
No, koupelna je tamhle.
Běž na sebe hodit první outfit.
Tamhle? Vážně? Fajn.
Nenuceně vycouváme ke dveřím.
V pohodě?
Jo, jsem. A vy?
Jo. Já nenarazil do kliky.
Ano. Nenarazil. To já. Pojď, Abs.
Vypadá mile.
Propecia, extra silný brufen, vatové tyčinky.
Tolik zubních nití? Kolik má ten chlap zubů?
Promiň. Co to máš na sobě?
Můj první look. „Nesebevědomá doktorka.“
Páni, no jo. Vůbec netuší, jak je sexy.
Viď? Lester je nervózní, ale mám z něj dobrej pocit.
Oukej.
Můžeme začít.
Už jdu!
Paige, můžeš se uklidnit? Všechno bude dobrý.
- Zůstanu tady. - Abys tu mohla šmejdit?
Musím čurat.
Zdravím.
Vy jste jistě Capshaw. A vy Financial. Jen žertuju.
Nejspíš jste oba Neilové.
Snad se vám tu bude líbit.
Určitě by to bylo skvělé místo pro vaši PRD párty.
A klid. Ta tu nebude.
Už jí docházejí náhodné slabiky.
Ne, ještě ne.
Sendvič s okurkou…
Super. Bezva.
Hej, Abby! Máš tajného obdivovatele. Hádej koho.
- Koho? - Foťák.
Perfektní. Fotek „nesebevědomé obchodnice“ už máme dost.
Půjdu vyměnit batky. Slangově baterky.
Co kdyby ses převlékla?
Bezva! To je super.
Vidíš? Říkala jsem, že to bude dobrý.
Já ti nevím. Pořád mám pocit, že něco skrývá.
Kruci. Už zase.
Bože.
Co je to?
Co asi?
Věc, kterou se právník u soudu ohání jako „důkazem A“ v případu vraždy!
Vsadím se, že pod tím prostěradlem je toho víc.
Ne, každou chvíli se vrátí.
Promiň. Podívám se.
- Jo, jo. Jdeme. - Jo.
Mám batky…
- Boj! - Hej, proč už jdete?
Povím vám proč.
Pod tím prostěradlem jsme našly vaše hračky.
- Váš stůl teroru. - Ale ne. Vysvětlím to.
Ruce tak, ať je vidíme.
Vysvětlujte, zatímco odsud vycouváme. Druhá ruka? Fajn, tady.
Abby, hledej kliky.
Poslouchejte. Prosím.
Nejmenuju se Lester Pozér.
- Jsem Lester Shaw. - Já to věděla!
A nefotíte portréty?
Ne. Teda, fotím, ale já… Počkejte, ukážu vám to.
Ťuťu ňuňu mazlivá štěňátka a koťátka. Proč je tu máte?
Ve skutečnosti fotím zvířata.
Tímhle si získávám pozornost psů.
Bál jsem se, že by sis mě jinak nenajala.
Chtěl jsem v NY fotit lidi, ale propadl jsem tomuhle.
A teď uběhlo 20 let a ty jsi moje první člověčí klientka.
Proto jste tak nervózní?
A levnej. A proto jsem taky použil příjmení svojí snoubenky.
V Josie mám oporu.
Proto nemáš žádné recenze.
Omlouvám se, že jsem lhal.
Chtěl bych doběhnout na další metu. Baseball.
Mladší už nebudu.
Úplně ti rozumím.
Moc mě to mrzí, Lestere.
- A Abby, promiň, že jsem ti nevěřila. - To nic, čéče, měla jsi o mě starost.
Nerad ruším, ale o půl páté mám schůzku
a musím si dát maso za límec.
- Maso za límec? - Nový klient.
Mleté hovězí za límcem prolomí ledy.
Už je skoro půl páté? V pět mám schůzku a jsme asi sto bloků daleko!
- Promarním velkou příležitost. - Velkou příležitost?
Neměla to být jen obyčejná schůzka?
Vydavatel si chce promluvit o knize.
Co? Knihu chceš napsat už od svých deseti let!
Sakryš, moc masa.
Paige, jak jsi jen mohla?
Asi jsem na to nechtěla myslet, protože toho na mě bylo moc.
- A taky máš konvičku. - Je skvělá.
Čéče, tohle je tvůj sen! Jestli se bojíš, že nebudou chtít…
Bojím se, že budou!
Kniha mi úplně změní život a já mám svůj život ráda!
Co když budu muset kvůli turné opustit práci a rodinu?
Co když nebudu u toho, až budou děti dospívat?
Co když si Cole vymkne kotník? Skáče z gauče a to nesnáším!
- Paige, přeháníš. - Promiň.
Jsem tvoje sestra. A teď bydlím tady.
Společně to zvládneme.
Klidně tu zůstaňte, ale chci vás varovat.
Bude to maso.
Jistě. Půjdeme.
Tady. Pro mé nové klienty.
Šála s nápisem „Chci slyšet haf“. Jak dělají psi.
- Díky. - Pojď. Málo času.
Nevím. To asi nestihneme.
Nevím, kde jsme, kam jdeme a jak se tam dostat, ale vím jedno.
Tu schůzku stihneme. Nech to na mně. Pojď!
Jak dlouho tu ještě bude?
- Řekni, že už končí. - Já nevím.
Těžko říct, jestli je to jedna píseň, několik písní, nebo…
Mám dost!
Běž tam a seber jí ten mikrofon.
Promiňte. Můžete to prosím ukončit?
- A bapa, prosím… - Ne, to ne.
Bitsy vás žádá…
- Bitsy! Bits! - Přestaňte.
- Helen! - Do obličeje ne.
- Řekněte búp! - Ne.
- Malý dúp? - Ne.
- Maličký búp? - Fajn. Búp. A dost.
- Stúp! - Dost.
- Stúp! - Dost!
Ukloňte se.
Zábava.
Zdá se, že tu máme PRD párty.
To nestihneme. Možná je to tak lepší.
Ty nevíš, že tebe za vzor mám? Bože, jsi vážně skvělá.
Koukni, co všechno stíháš, starostí až nad hlavu máš.
Hrad domovem nazýváš, roli mámy a manželky zvládáš.
Za senzacemi se honíš a chytlavé titulky hledáš.
Ve mně tak trochu fandu máš.
A teď jen díky tobě tady jsem, inspirací byl mi tvůj sen.
Příležitost vždy za pačesy chytíš, žiješ tak, že ničeho se neštítíš.
Protože ty,
tys vždy k cíli nakročeno měla.
Co chceš, přesně jsi věděla.
Ty pro mě vzorem jsi, u tebe jistotu nacházím.
Že na víc mám, to už mi dochází.
Ty si to můžeš dovolit, zato já musím dvakrát rozmýšlet.
Jakou cenu za to rodina zaplatí, nechci ani domýšlet.
Proč všechno komplikují závazky, které potřebuji?
Bojím se, že úspěch může mi kazit stres.
No, to by byl děs.
Jde o to první krok udělat, jen nevrhej se na to po hlavě.
A až dostaneš se na vrchol, uvidíš, že zvládáš to hravě.
Protože ty,
ty musíš jen k cíli nakročit.
- A svého docílit. - A svého docílit.
A kdo?
Kdo ví, co v sobě ještě máš?
Stačí jen k cíli nakročit.
Je moc velký provoz. Zastavte!
Tak to nefunguje. Už asi pět minut jsme se nepohnuli.
Už vím.
- Pojedeme metrem! - Určitě?
Jestli se cítím…
Ano. Ale tohle je důležité. Pojď!
77. ULICE STANICE 456
Jen běžte. Prosím.
- Vy taky. - Abby, běž.
No jo!
- Teď čekej. - Proč jsou naštvaní?
Tam si nesedej, štěnicemi se to hemží.
Ať ten chlap nohy k sobě složí.
Čtvrťák.
Kde budete, až přijde den soudný?
KONEC SE BLÍŽÍ
Jdeme.
Musíš jen vstříc cíli nakročit.
Nechej se přesvědčit.
A jeden krůček hned k dalšímu povede.
A na konci dne aspoň obě řekneme,
že když jsme k cíli nakročily,
úspěchu jsme se přiblížily.
Tak jo, musíme běžet. Sprintovat. Pojď.
Paige Hunterová.
Jdu na schůzku v pět.
- Ohlásím vás. - Bezva.
Budu mít aspoň šanci míň se potit.
Mají tu kávu zdarma. Je to tu snobácký.
To snad ne! Owen mi dal zmizík na skvrny.
Mám ho v kabelce. No páni.
Tohle ten zmizík těžko zachrání.
- Co budu dělat? - Mám nápad.
- Paige Hunterová, připravena? - Jo. Jako nikdy.
- A hotovo! - Já taky!
Fajn. Kdo první?
- Nejspíš Cole. - Možná Molly.
To nejlepší nakonec.
Tak to rozhodnu za vás. Cole, pochlub se.
Dobře. Tak jo. Tohle je žvejka.
Páni, ta je rozhodně modrá.
Lepí se na zuby, že?
Nemůžu otevřít pusu.
Jo. To je prostě žvejka.
Tak jo. Teď Molly.
Bezva. Jdu na to.
Moll, to vypadá skvěle! Dáš to na stůl?
Radši to necháme, kde je.
Aniž bychom na to sahali.
- Povytáhnu to. - Počkej!
Ale ne! Moc se omlouvám.
To nic. Tolikrát jsem spálila karamel,
že jsem ten bouche neměla čím slepit.
Tohle tetě přece nedáme.
Asi jí dáme Coleovu žvejku.
Jako fakt? Tenhle odpad? Moji žvejku jí dát nemůžeme.
Je moc žvejková. Co teď?
Z dvou dezertů teď nemáme ani jeden.
Novým oblíbencem tety Abby asi bude muset být bratránek Fred.
On si ji nezaslouží.
Páchne po polívce a místo „umýt“ říká „umýti“.
Počkat. Mám nápad.
To je croquembouche!
Vlastně je to croque-žvejko-bouche.
Mojí žvejkou jsme slepili Mollyin croquembouche.
Týmová práce. Být to soutěž, vyhráli by oba.
Co? Moje neteř a synovec jsou kulinářští géniové?
Tak jo! Můžu ochutnat?
- Jistě. - Chci pronést přípitek.
Na moji ženu, budoucí výjimečnou spisovatelku. Jsem na tebe hrdý.
Napíšu knihu! Ještě nevím o čem, ale napíšu ji!
Děkuju své sestře Abby, že mě dotlačila přes cílovou čáru.
Já věděla, že to dokážeš. Je to dobrý!
- Jen žvejkej a nepolykej. - Radši to vyplivni.
- Přinesu koš. - Pozdě!
Hele, jak jsou čerstvé.
Najdi správný recept, ať sliny se sbíhají.
V kuchyni už pomalu jiskry lítají.
Teplota stoupá, těsto už kyne.
Se mnou síly chceš změřit v bitce rodinné?
- Zvládnu to líp. - Ne, já.
Ne, já to zvládnu líp než ty.
- Zvládnu to líp. - Ne, já.
Ne, já to zvládnu líp než ty.
Najdi správný recept.
Co?
Ach bože.
Ne, já to zvládnu líp než ty.
Najdi správný recept.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová