יודעים מה אני הכי אוהב בניו יורק? אף פעם לא מאוחר לנסות להגשים חלומות.
וגם את פרחי הזבל. אני מת על שושנים.
ופסטרמה.
פייג' הגיעה לניו יורק עם חלום להיות עיתונאית,
וכעת אחותה הצעירה אבי,
שחקנית בתחילה דרכה מאושקוש, ויסקונסין,
עברה לכאן כדי לרדוף אחרי חלומה.
כן, חלומות באמת מתגשמים היום.
נקווה שהחלום שלי לא.
חלמתי בלילה שמפית ניגבה בי את הפה שלה.
בכל אופן, פייג' עסוקה במיוחד בלהכין את כולם,
כי היום דודה אבי באה לארוחת הערב.
אוי, לא! זה החלום שלי!
טוב, ילדים. קדימה. תרדו מהר. ארוחת הבוקר מוכנה...
אימא, קול פנימי, בבקשה.
ראיתי את שק האגרוף הקטן בגרון שלך.
לי הוא הזכיר רגל עוף.
אוו... סליחה. למה אתה מחזיק עציץ?
הוא לדירה החדשה של אבי.
נכון שהיא הורגת כל דבר, אבל הוא קשוח.
היא תצטרך לדחוף אותו מגשר.
תני לי להוציא את זה מהשיער שלך.
מוך? -תפוח אדמה מטוגן.
אני אוכל אותו.
אתם מאמינים שאבי גרה כל חייה באושקוש?
חייה ישתנו לגמרי.
נכון. ואולי גם החיים של מישהי אחרת ישתנו היום.
יש לך פגישה חשובה עם המו"ל אחר הצהריים.
זה מרגש מאוד, אבל אני משתדלת לא לטפח תקוות.
צריך לטפח אותן.
המו"ל קרא את התחקיר שלך על ראש העיר
ועכשיו הוא רוצה שתכתבי ספר. -בסדר, בסדר.
התאמנת על החתימה שלך למעריצים?
תתחילי לארוז למסע קידום המכירות.
מסע כזה נמשך חודשים.
אתם מדברים שטויות. אף אחד לא נוסע לשום מקום.
בסוף תצטרכי להודיע למרווין שאת מתפטרת מהעיתון.
חבר'ה, זו רק פגישה. די לדבר עליי.
חוץ מזה, היום הוא יום דודה אבי.
היא הגיעה, היא בעיר והערב נפגוש אותה.
"מהמערב התיכון האורחת שלי עוברת מזרחה בעקבות חלומה
והיא תעשה רושם -דודה אבי
זה נפלא פנו לה מקום
אחבק אותה חזק ואתם יודעים כמה קשה לי לחכות
שמחה כל כך
והערב נדאג שהיא תרגיש שהיא לא כה רחוקה מעיר הולדתנו
והצמח הזה יעזור לדודתכם
כי אותו היא לא תצליח להרוג או להטביע
והכול מסתדר במקום כמו חובבי תיאטרון המחכים בתור
הו, הכול מסתדר במקום הו, היא תגיע רחוק
והכול מסתדר במקום כי לזה בעצם היא נולדה
הו, הכול מסתדר במקום בקרוב היא תהיה כוכבת גדולה
אה, כן בלי לחזור למציאות, יש לי הרגשה
שיש עוד משהו היום שחשיבותו רבה
הפגישה של אימא
תראו את אשתי בחולצתה הנאה
היא תשבור כל שיא בבית ההוצאה"
- הספר הטוב בעולם מאת פייג' הנטר רב-מכר -
"מצליחה
הכול קורה עוד יותר טוב משיכולת לתכנן
עכשיו נצטרך לחלוק אותך עם העולם
אימא שלנו מבוקשת
והכול מסתדר במקום כמו מעריצים לעתיד באירוע חתימה
הכול מסתדר במקום כמו שידענו שיקרה
והכול מסתדר במקום כי הכול עניין של עיתוי
הו, הכול מסתדר במקום אתם יודעים שזה יהיה טוב
אולי על זה אומרים שההצלחה מתוקה-מרירה
יש לי כרטיס לשורה הראשונה האם אוותר על מקומי?
עכשיו נצטרך לחלוק אותך
עם העולם -יש לי הרגשה
שיש עוד משהו היום שחשיבותו רבה
עכשיו נצטרך לחלוק אותך
תראו את אשתי בחולצתה הנאה
היא תשבור כל שיא בבית ההוצאה
הכול מסתדר במקום
מסתדר במקום כן, הכול מסתדר במקום"
אני יודע מה כדאי להכין לדודה אבי
כקינוח "ברוכה הבאה לניו יורק".
גם אני. קרוקמבוש. -מסטיק.
מסטיק? בשום אופן לא.
למה? כולם אוהבים מסטיק.
אותי דודה אבי הכי אוהבת,
לכן אני מחוברת יותר לרצונות שלה, והיא רוצה קרוקמבוש.
אותך דודה אבי הכי אוהבת? אני החבר הכי טוב שלה.
חוץ מזה, לקרוקמבוש המטופש שלך צריך 23 ביצים וארבע שעות.
למי יש כל כך הרבה זמן? וביצים? לציפורת?
רגע, מה זה בדיוק קרוקמבוש?
כלומר, אני יודעת, אבל נראה שאבא לא יודע, אז תגידו לו.
זה מגדל של פחזניות שמודבקות זו לזו בשכבות קרמל.
ראיתי את זה ב"ממלכה המאוחדת של עוגות" בפרק "שבוע ארוך נורא."
מה דעתכם על זה?
תנו לי רשימה של המרכיבים הדרושים ותכינו את שניהם.
אלך לקניות בזמן שתהיו בביה"ס.
אבל זו לא תחרות בישול. -אני מסכימה.
זו תחרות שתקבע את מי דודה אבי הכי אוהבת, וקול יפסיד.
תתכונני, כי אני בא עם מסטיק.
אני אקפיץ את זה לאבי עכשיו.
עכשיו? היא תבוא בערב.
נכון, אבל זו מתנת חנוכת בית. עדיף שאתן לה אותו בביתה.
חוץ מזה, היא כבר יומיים בעיר ועוד לא נפגשנו.
היא אושקושית תמימה ונאיבית.
היא בת 34. היא תסתדר.
אעבור אצלה בדרך לפגישה שלי.
בסדר, אבל קחי איתך אוכל.
וגם מסיר כתמים, למקרה שתתלכלכי מהאוכל.
כן. נשמע הגיוני.
קצת בשבילך, וחזרה אליי.
אוי ואבוי. ביטסי... את צריכה שאביא לך מזלג נוסף?
למה? אני מאכילה את שמפיין בכבד אווז כדי להביע את אהבתי.
מה את רוצה בכלל? את לא רואה שאני מאוד, מאוד עסוקה.
נראה שמישהו השאיר קצת לאימא.
הפסנתרן שלך הגיע.
הפין שלי? -נגן הפסנתר מהטרקלין.
שמו גימבל. הוא רוצה לדבר איתך.
בסדר. תכניסי אותו.
שלום. היי, אני מצטער שאני מטריד אותך, גב' ברנדנהם,
אבל עברתי תאונה ואני חושש שלא אוכל לנגן בפסנתר בזמן הקרוב.
נשבר לי מפרק כף היד כשעזרתי לגיסי להעביר מלונה.
הוא שכח לציין שהכלב עדיין בתוכה.
אוי, לא. אני מצטערת לשמוע.
תפטרי אותו. -מיד.
חכו. יש לי מישהי מושלמת שתמלא את מקומי.
אני מתכוון לאשתי, דבורה. היא יפה ומוכשרת.
מוזיקאית מחוננת. תאמינו לי, היא מדהימה.
יהיה קשה למצוא מישהו אחר בהתראה קצרה.
בסדר. אבל חסר לך שהיא לא טובה.
יש לי פגישה חשובה במבואה היום,
ואם היא תהיה גרועה, שניכם תפוטרו.
נשאר רק ביס אחד.
נתחלק כמו היפהפייה והיחפן.
- אלכוהול - דגים טריים - אוכל סיני -
שלום. אני מקווה שהגעתי למקום הנכון.
אני מחפשת את אחותי הקטנה, שבאה לניו יורק להיות שחקנית.
בחורה קשוחה במיוחד.
כן. זו אני.
הגעת! -הגעתי!
תיכנסי. אני מתה להראות לך את המקום
ולהכיר לך את השותפים שלי.
יש לך יותר משותף אחד?
בטח. איך לא. לכן הדירה עולה רק 2,000 דולר בחודש.
אלה בעלי הבית.
מר וגב' מנדלבאום, זו אחותי, פייג'.
נעים מאוד. -חזק יותר. דברי חזק יותר.
נעים... -הם לא שומעים.
נעים מאוד.
הם לא שומעים. חזק יותר. -בסדר. חזק יותר.
נעים מאוד, מר וגב' מנדלבאום.
מה? היי.
זהו זה.
שלום, פייג'. אני די-ג'יי הייני.
אני מסובב לכם, בבקשה.
עושה רעש.
טוב. אתה כתבת את זה?
וואו, זה ממש חזק.
יש כל כך הרבה כישרון בעיר הזאת.
רוצה לראות את האזור שלי?
האזור שלך? -כן. בואי נלך לראות.
להתראות, מר וגב' מנדלבאום. אני הולכת להראות לפייג' את האזור שלי.
והגענו.
וואו, זה קטן, אבל חמים ונעים. תראי, יש חלון!
הריח משוק הדגים מורגש מאוד, לא?
אני יודעת. אני מתה על זה.
זה מאוון. -תודה.
נכון שזו דירה נפלאה?
פייג', הצלחתי. אני שחקנית שגרה ב"תפוח הגדול".
אני גאה בך מאוד. צריך אומץ כדי לעבור לניו יורק.
תודה. כלומר, את יודעת,
סוף סוף מצאתי אומץ לעשות בגיל 34 את מה שאת עשית בגיל 21, אבל...
את צריכה ללכת לעבודה או משהו, ואני עומדת ומפטפטת?
לא. יש לי רק איזו פגישה קטנה עוד מעט.
יודעת מה אני לא רואה על הקיר? משפך.
עכשיו את אימא של צמח, ותצטרכי משפך.
לא נורא. אשתמש בכוס. -כוס? אבי?
את נשמעת משוגעת. בואי נלך לקנות לך משפך.
בסדר. רגע... לא נצטרך לנסוע ברכבת התחתית, נכון?
את עדיין פוחדת מרכבות תחתיות? -לא, לא פוחדת.
אני רק לא משוגעת על שום דבר תת-קרקעי ועל רכבות
וגם על להיות מוקפת באנשים.
אבי. -והמדרגות התלולות
עושות לי...
אבי! -אני כל הזמן חושבת,
"מה אם אעכב את התור כי הכרטיס שלי לא יעבור
והאנשים מאחוריי בתור יגדפו אותי?"
בסדר. לא ניסע ברכבת.
מה שתרצי. בואי.
טוב. המון מרכיבים.
מעניין אם מוכרים כאן קרוקמבושים.
נראה שלא. מוכרים מסטיק...
לא, לא. אני קונה רק את המרכיבים.
- "חול והכול" מכירת ציוד גינון -
זה טיפשי, אבל המשפך החמוד הזה
נותן הרגשה שאת באמת גרה כאן.
כן, נכון? אוי, אני צריכה לזוז.
ולך יש פגישה קטנה. -לא. זה בסדר.
יש לי רעיון. בואי נקנה לך בייגל ניו יורק.
אני לא יכולה. יש לי צילומי ראש
היום אצל איזה צלם ניו יורקי ידוע.
וקלטי את זה. זה יותר זול מאשר באושקוש.
נורת אזהרה.
מיהו הצלם הזה, הזול בצורה מחשידה?
שמו לסטר פוזי,
והוא אמר שהוא גר בצפון העיר, לכן ייקח לי זמן להגיע לשם.
איפה בצפון העיר? -איפשהו ברחוב 189.
זה לא צפון העיר. זה באולבני.
נשמע כמו תרמית. איפה מצאת אותו?
בצ'אט של "חדשים בניו יורק". מגניב, לא?
טוב. האיש הפך מרמאי בפוטנציה לרוצח סדרתי בפוטנציה.
אבי, אל תלכי אליו. -פייג', אני יכולה לדאוג לעצמי, טוב?
לימדתי קרב במה בתיאטרון אושקוש, אז הי-יא!
זוכרת את זה? -כן, אני יודעת.
גרמת לילד אחד דימום באף ואימא שלו התרגזה.
כן. זו ההכשרה שלי. -זה לא תיאטרון קיץ לחובבים.
אני יודעת. זה "התפוח הגדול".
אבס, אף אחד בניו יורק לא קורא לה כך. אני באה איתך.
טוב. אבל מה עם הפגישה הקטנה שלך?
מה עם האיברים הפנימיים שלך? אני באה איתך.
טוב, זו החלטה שלך. בואי נלך!
היי, ילדים. קניתי את המצרכים שלכם.
זכרו שזו לא תחרות.
אל תיגע בביצים שלי! -הביצים האלה?
קול! קול, תפסיק! לא! לא!
אתה לא מבין כמה הן חשובות.
אתה מכין מסטיק, שהיא תלעס ותירק.
זה זבל לגמרי.
דודה אבי תיקח ביס אחד מהקרוקמפויה שלך
ותחשוב שאת שונאת אותה.
ונחשי מי יוכל לסלק את הטעם הרע שיישאר לה בפה?
מסטיק. -בסדר.
אם אתם מתכוונים להיות כאלה,
תוכלו לפחות לנסות לנקות אחריכם?
בטח, אבא. אולי אתחיל בניגוב הרצפה במולי?
צר לי לפוצץ לך את בועה, אבל אני אנצח.
קרב הקינוחים מתחיל עכשיו! לעזאזל!
- ברנדנהם -
גב' ברנדנהם, אני דבורה.
אני נרגשת להופיע בטרקלין שלך.
אני בטוחה. -תמיד נהניתי...
אנחנו לא חברות ותיקות.
הלן, בואי נלך לשם.
האנשים מחברת "קפשאו כספים" אמורים להגיע בקרוב.
הם הסכימו להצעת המחיר שלך.
הסכימו? הצעתי פי שלושה מהמחיר שאני נוהגת לבקש.
מי המומחה לכספים עכשיו?
אבל הם רוצים להתרשם מהטרקלין ומהמוזיקה החיה שלנו.
הם עורכים קבלת פנים
לכבוד אגודת היועצים הכספיים שלהם.
או א-י-כ-ס.
הם עורכים מסיבת איכס.
הם בטח רוצים לוודא שיהיה מקום למחשבונים שלהם. חננות.
ברוכים הבאים למלון ברנדנהם היפהפה. אני דבורה גימבל. בואו נלך לאיבוד.
"דובה! דובה, דובה, דובה הו, אה! הוא אה! הו
א-דובי-די דובה"
הלן, למה היא... מה קורה?
נדמה לי שהיא שרה סקאט.
שירת סקאט היא שירת ג'ז מאולתרת
שבה הקול האנושי מחקה כלי נגינה.
כדי להצליח בזה צריך ביטחון עצמי, תשוקה ושליטה בג'יבריש.
צריך רק פה, אני מניח.
או-או-או, אה-אה-אי-או-או
אה-אה-אי-או-או
היא שרה את האלפבית? -נראה לי שהיא שרה רק את התנועות.
תעיפי אותה מכאן.
מה ששכנע את "קפשאו כספים" היה המוזיקה החיה.
היא נשמעת כמו ציפור שהופכת לבן אדם.
אפס חוות דעת באינטרנט על "צילום לסטר פוזי".
צלם ששם המשפחה שלו הוא "פוזי"?
- אוון: בהצלחה בפגישה! -
מי זה? -כלום. רק אוון.
איזה פקק נוראי.
סליחה, אדוני. אתה יכול לחתוך לריברסייד.
בדרך כלל פנוי שם בשעה הזאת. -וואו, איך את יודעת את כל זה?
את תתמצאי בעיר מהר מאוד.
ואת יודעת, תמיד אפשר לנסוע ברכבת התחתית.
לא יודעת. כנראה אמשיך ללכת ברגל
ולנסוע במוניות כאן ב"תפוח הגדול". -ניו יורק.
אני רק אומרת, שלגור בעיר ולא לנסוע ברכבת התחתית
זה כמו לבקר באושקוש ולא לאכול חטיף גבינה.
בא לי חטיף גבינה עכשיו.
כן. אשמח לשקית חטיפי גבינה.
מדוכן חטיפי הגבינה של אופה.
אופה.
טוב, אתם עדיין עסוקים?
כן. אני בדיוק מגיעה לצבע המושלם של הקרמל.
אני מעולה בזה.
ואני מסובב את המסטיק על אצבע הקטנה שלי. תרתי משמע.
וואו. המון כלים.
ויהיה קשה לנקות את המחבת. מולי, שרפת את כל הסוכר.
זה היה הניסיון הראשון שלי, אבל למדתי.
נראה שמישהי כאן עושה קרוקמ-בושות!
יש המון מסטיק בפח. מה קרה?
זה תהליך העבודה שלי.
התוצר הסופי יהיה נפלא. אני פרפקציוניסט.
מה הריח הזה? אה, כן. ריח של חולשה.
ילדים, אין צורך להתחמם. פשוט תירגעו.
אנחנו נהנים, נכון?
"אני נראית כמו שפית אלופת אפייה
קול, אתה נראה עייף
רוצה לקחת לך יום חופשה?
מה? לא, לא אפרוש
תראו את ידיי אני אלוף הלישה
יש לי עור עבה כמו הרפרפת שלך התפוחה
אתה סתם מלכלך כי אני מלחיצה אותך
חסר ביטחון וחלש אפילו לא בדיחה
הו, איזו עקיצה צורבת כמו הקרמל שלך
תתחילי מחדש ובהצלחה, אני מאחל לך
לא, אני לא אתפרק מסיר הלחץ הגובר
האם הפחזניות יכולות להיות טריות יותר?"
באמת, קול. תסתכל כמה הן טריות. -לא, לא אסתכל.
"ישר לבטן הרכה הפה מגיר רוק
החום במטבח גובר עוד ועוד
הטמפרטורה עולה העוגות תופחות
זו תחרות אפייה? אין לך מה לנסות
אני יפה ואופה -לא, אני יפה ואופה
לא, אני יפה וגם אופה יותר ממך
אני יפה ואופה
לא, אני יפה ואופה -לא, אני יפה וגם אופה יותר ממך
טוב, ילדים, תירגעו
שניכם ילדיי
ואני גאה עד מאוד
אתם לא צריכים לעשות הצגות
העיקר שאתם נהנים"
לא, אבא. בבקשה, די.
"תוכלו לעבוד יחד
כמו חלב ודבש" -אבא.
"תאפי קרוקמבוש ואתה תכין מסטיק"
אוי ואבוי.
"צר לי, אבא, הוא מפסיד הקרוקמבוש שלי ינצח
היא תאהב את המסטיק שלי ואותי הכי מכולם
ישר לבטן הרכה הפה מגיר רוק
החום במטבח גובר עוד ועוד
הטמפרטורה עולה העוגות תופחות
זו תחרות אפייה?
הא! אין לך מה לנסות -אין לך מה לנסות"
אתם תצטרכו לנקות את זה.
שלום לכן.
את ודאי אבי. -כן. זו בהחלט אני.
אני לסטר. אני אהיה צלם הראש שלך.
זו אחותי, פייג'.
עובדה משעשעת, כיניתי אותה "אחי" עד שהיא עברה למכללה.
ואז זה נהפך ל"אחות." זה נכון?
נראה לי ש... טוב, היא לא מחייכת.
ואתה לסטר פוזי, נכון? זה שם המשפחה האמיתי שלך בוודאות?
לחתולין. בואו תיכנסו.
נראה אמיתי.
טוב, כמה מילים עליי. בניגוד לאחותי, אני לא חדשה בניו יורק, טוב?
אני גרה כאן מזמן, ואני יודעת איך העולם עובד.
טוב, השירותים שם.
אולי תיכנסי ללבוש את התלבושת הראשונה?
שם? באמת? טוב.
אנחנו פשוט נצעד בנחת לאחור לכיוון הדלת.
את בסדר?
כן. אתה בסדר?
כן. אבל אני לא התנגשתי בידית הדלת.
נכון. לא התנגשת. אני כן. בואי, אבס.
הוא נראה נחמד.
פרופסיה, נפרוקסן חזק במיוחד, מקלוני אוזניים.
למה כל כך הרבה חוט דנטלי? כמה שיניים יש לו?
סליחה. למה מדי רופא?
המראה הראשון. רופאה שאינה מודעת ליופייה.
וואו, כן. לרופאה הזאת אין מושג כמה היא סקסית.
נכון? שמעי, לסטר ממש לחוץ, אבל הוא עושה רושם נחמד...
סבבה.
הכול מוכן כאן.
כבר יוצאות.
פייג', את מוכנה להירגע, בבקשה? הכול יהיה בסדר.
אני נשארת כאן. -כדי להמשיך לרחרח?
לא. אני צריכה פיפי.
שלום לך.
אתה ודאי קפשאו. ואתה ודאי כספים. בצחוק. בצחוק.
בטח לשניכם קוראים ניל.
אני מקווה שאתם נהנים מהטרקלין שלי.
אני בטוחה שכולנו נסכים שהוא יהיה מושלם למסיבת האיכס שלכם.
בה-דה-דה-דה-דיפ-בה
אל תדאגו. היא לא תהיה כאן.
נראה לי שנגמרות לה ההברות האקראיות.
לא. יש לה עוד.
"אכלו כריך מלפפון חמוץ..."
מעולה. יפה.
היי, אבי! יש לך מעריץ סודי. נחשי מי הוא.
מי? -המצלמה!
מושלם. טוב,
נראה לי שיש מספיק צילומים של "אשת עסקים שאינה מודעת ליופייה."
אני הולך להחליף סוללות.
אולי תלכי ללבוש מראה אחר?
אחלה. זה ממש כיף.
את רואה, פייג'? אמרתי לך שהכול יהיה בסדר.
לא יודעת, אבס. עדיין יש לי הרגשה שהוא מסתיר משהו.
לעזאזל. זה כל הזמן קורה לי.
אוי. -אלוהים.
מה זה?
מה את חושבת?
זה מסוג הדברים שעורכי דין מציגים בשקית
כמוצג א' במשפט רצח.
ובטח יש עוד המון דברים כאלה מתחת לסדין הזה.
פייג', לא. הוא יחזור בכל שנייה.
סליחה. אני מסתכלת.
כן. כן. בואי. -כן.
החלפתי סוללות...
קרב במה! -היי, למה אתן הולכות?
אני אגיד לך למה.
הצצנו מתחת לסדין ההוא ומצאנו את הצעצועים שלך.
שולחן הזוועות שלך. -לא. אני יכול להסביר.
תחזיק את הידיים כך שנראה אותן
ותסביר בזמן שנצא בהליכה לאחור.
איפה היד השנייה? אה, היא שם.
אבי, תגידי אם את רואה ידית.
תקשיבו רגע, בבקשה.
שמי האמיתי הוא לא לסטר פוזי.
שמי לסטר שאו. -צדקתי!
ואתה גם לא צלם ראשים.
לא. כלומר, כן. אבל... בואו ואראה לכן.
כלבלבים חמודים וחתלתולים מתוקים.
רגע, למה הם כאן?
אני מצלם ראשים של בעלי חיים.
הדבר הזה גורם לכלבים להביט למצלמה.
חשבתי שאם אספר לך את האמת, לא תעבדי איתי.
עברתי לניו יורק לצלם אנשים, אבל נקלעתי לזה.
ועכשיו, אחרי 20 שנה, את הלקוחה האנושית הראשונה שלי.
לכן אתה לחוץ כל כך?
וזול. ולכן אני משתמש בשם המשפחה של ארוסתי, פוזי.
ג'וזי תומכת בי מאוד.
ולכן אין חוות דעת עליך באינטרנט.
אני מצטער ששיקרתי לך, אבי.
אני רק מנסה להרחיב את האפשרויות שלי.
אני לא נעשה צעיר יותר.
אני מבינה את כוונתך.
אני ממש מצטערת, לסטר.
אבי, אני מצטערת שחשבתי שאת לא מסוגלת לדאוג לעצמך.
זה בסדר, אחות. רק שמרת עליי.
צר לי לקטוע את זה, אבל התור של ארבע וחצי תכף יגיע
ואני צריך למרוח בשר בצווארון.
בשר בצווארון? -כן. לקוח חדש.
קצת בשר טחון מתחת לצווארון שובר את הקרח מצוין.
רגע, כבר כמעט ארבע וחצי. הפגישה שלי בחמש,
ואנחנו מה-זה רחוקות.
אני לא מאמינה שאפספס כזאת הזדמנות ענקית.
הזדמנות ענקית?
חשבתי שאמרת שזו רק פגישה קטנה.
לא. זו פגישה עם מו"ל בנוגע לכתיבת ספר.
מה? כבר בגיל עשר רצית לכתוב ספר!
לעזאזל, יותר מדי בשר.
פייג', איך אפשרת לזה לקרות?
אני חושבת שניסיתי להסיח את דעתי
כי הרגשתי שזה גדול עליי.
חוץ מזה, קנינו לך משפך. -ואני מתה עליו.
אבל אחות, זה החלום שלך. אם את פוחדת שיגידו לך לא...
אני פוחדת שיגידו כן!
כתיבת ספר תשנה את חיי לגמרי, ואני אוהבת את חיי.
מה אם אצטרך לעזוב את העבודה ואת המשפחה לחודשים למסע קידום מכירות?
מה אם כשהכול ייגמר, הילדים כבר יהיו גדולים ופספסתי הכול?
ואם קול יעקם את הקרסול שלו?
הוא קופץ מהספה כל הזמן וזה מרתיח אותי.
פייג', את בסחרור. -סליחה.
תקשיבי לי. אני אחותך. ואני גרה כאן עכשיו.
אז אנחנו נתמודד עם זה יחד.
אתן מוזמנות להישאר, אבל אני רוצה להזהיר אתכן.
יהיה הרבה בשר.
בהחלט. אנחנו זזות.
קחו. אני נותן אחד לכל לקוח חדש.
צעיף שכתוב עליו: "הב-הב באוויר." כמו נביחת כלב.
תודה.
טוב, פייג', בואי. אין זמן.
לא יודעת. לא נראה לי שנספיק.
אין לי מושג איפה אנחנו ולאן הולכות
ואיך נגיע לשם, אבל דבר אחד בטוח.
אנחנו נגיע לפגישה הזאת. זה בידיים שלי. בואי!
עד מתי היא תהיה כאן?
בבקשה, תגידי שהיא כמעט סיימה. -לא יודעת.
אי אפשר לדעת אם זה שיר אחד ארוך, או כמה שירים, או...
נשבר לי.
גשי לשם וקחי לה את המיקרופון, הלן.
סליחה, דבורה. את יכולה לסיים, בבקשה?
"בו-פה-בבקשה..." -לא. אל תעשי את זה.
ביטסי מבקשת ש...
"ביטסי..." -אל תשירי את המילים שלי.
"הלן..." -אל תחזיקי את המיקרופון מול הפנים שלי.
"תני לי בופ" -לא.
"אולי דופ קטן?" -לא.
"בופ קטנטן אחד?" -בסדר. בופ. עכשיו שתקי.
"שתלי" -שתקי.
"שתלי" -פשוט שתקי.
"א-דובי-דובי-דובי-דובי-דובי-דו-וואפ! כן"
תשתחווי.
איזה כיף.
נראה כאילו אנחנו במסיבת איכס.
אין סיכוי שנגיע בזמן. אולי זה לטובה.
"את לא מבינה שאני מעריצה אותך? אני חושבת שאת נפלאה
תראי את כל הדברים שאת עושה הידיים שלך מלאות עבודה
את גרה בטירה משחקת את האימא ואת הרעיה בלי שום בעיה
רודפת אחרי חדשות ומכה את הכותרות
נראה לי שאני מעריצה
ועכשיו אני כאן בזכותך מנסה ללכת בדרכך
תמיד את לוקחת סיכונים וחיה כאילו אין מה להפסיד
בזכותך
תמיד ידעת להכניס רגל אחת לדלת
ידעת מה את מחפשת
ואני מביטה בך כדי להרגיש בטוחה
יכולתי לרדוף אחרי יותר
יש לך מקום לרדוף אחרי זה אני צריכה לחשוב פעמיים
אולי כשאני ארדוף אחרי זה משפחתי תשלם את המחיר?
אולי זה מסובך להיות מחויבת כל כך?
אם אצליח אני עלולה לשקוע בחרדה
זה עלול להיגמר ברע
זו רק מקפצה תעשי את זה צעד אחר צעד
וכשתהיי בפסגה תגלי שהטיפוס קטן עלייך
כי את
צריכה להכניס את הרגל בדלת
כל מה שעבדת בשבילו -כל מה שעבדתי בשבילו
ומי?
מי ידע לנבא מה עוד מצפה?
להכניס רגל אחת בדלת"
הכביש עמוס מדי. עצור את האוטובוס!
אוטובוסים לא עובדים ככה. חוץ מזה, לא זזנו כבר חמש דקות.
אני יודעת מה צריך לעשות.
ניסע ברכבת התחתית. -את בטוחה?
את מתכוונת, אם אני מרגישה...
כן. אבל זה חשוב. בואי!
- רחוב 77 תחנה 456 -
אתה יכול לעבור. את יכולה לעבור.
נראה שגם את רוצה לעבור. -אבי, תעברי.
בסדר!
עכשיו חכי. -למה כולם כועסים?
"לא הייתי יושבת שם זה שורץ פשפשים
תגידי למפשק הרגליים שיחזיק את זה בין הברכיים"
רבע דולר מתנה.
"היכן תהיו בבוא יום הדין?"
- הסוף קרוב -
זוז.
"עכשיו את, את צריכה להכניס רגל אחת בדלת
למה את מחכה?
צעד אחד קטן יוביל לצעד אחד נוסף
ובסוף היום לפחות נוכל שתינו לומר
שאם הצלחנו להכניס רגל בדלת
משמע, יש מקום לעוד אחת"
טוב, נראה לי שנצטרך לרוץ עכשיו. ספרינט. קדימה.
היי. אני פייג' הנטר.
יש לי פגישה בחמש.
אודיע להם שהגעת. -יופי.
זה ייתן לי הזדמנות להיות פחות מיוזעת.
יש כאן קפה בחינם. המקום הזה מה-זה מפונפן.
אוי, נו באמת.
רגע, אוון נתן לי מסיר כתמים.
הוא בתיק שלי. וואו.
לא נראה לי שמסיר הכתמים ינקה את זה.
מה אעשה? -יש לי רעיון.
פייג' הנטר, את מוכנה?
כן. הכי מוכנה שאפשר להיות.
ו... סיימתי! -גם אני.
מי רוצה להיות ראשון?
כנראה קול. -אולי עדיף שמולי תהיה ראשונה.
נשאיר את הטוב לסוף.
אם אתם לא מסוגלים להחליט, אני אבחר.
קול, בוא נראה.
טוב. קבלו. אני מציג לכם את המסטיק.
וואו, הוא ממש כחול.
הוא ממש נדבק לשיניים, לא?
אני לא יכולה לפתוח את הפה.
כן. ככה זה מסטיק.
טוב. תורה של מולי.
כן, יופי. קבלו.
מול, זה נראה נפלא. רוצה להביא את זה לשולחן?
עדיף שנשאיר את זה כאן, בדיוק איפה שזה נמצא.
בלי לגעת ובלי להזיז.
רק אזיז את זה מעט. -חכה!
אוי, לא. אני כל כך מצטער.
זו לא אשמתך.
שרפתי כל כך הרבה קרמל,
עד שלא נשאר מספיק כדי להדביק את הפחזניות.
אי אפשר להגיש את זה לדודה אבי.
נראה שניתן לה רק את המסטיק של קול.
את צוחקת? זבל הלעיסה הזה? אי אפשר לתת לה את המסטיק.
הוא יותר מדי דביק. מה נעשה?
הכנו שני קינוחים ואין לנו אפילו אחד.
כן. אני מניחה שעכשיו דודה אבי הכי תאהב את בן דודנו פרד.
לא מגיע לו.
יש לו ריח של מרק והוא אומר "לסטוף" במקום "לשטוף".
חכו רגע. יש לי רעיון.
הכנתם קרוקמבוש!
האמת היא שזה קרוקמ-מסטיק-בוש.
אני הכנתי את המסטיק, והדבקנו בו את הקרוקמבוש של מולי.
עבודת צוות. אם זו הייתה תחרות, שניהם היו מנצחים.
מה? האחיינים שלי הם גאונים קולינריים?
יופי! אני יכולה לטעום?
בטח. -אני רוצה להרים כוסית.
לחיי אשתי, סופרת מהוללת לעתיד. אני גאה בך כל כך, מותק.
אני כותבת ספר!
לא יודעת על מה הוא, אבל אני אכתוב אותו.
תודה לאחותי הקטנה, אבי, על הדחיפה הקטנה בקו הגמר.
תמיד ידעתי שאת מסוגלת.
זה טעים!
אולי רק תלעסי, בלי לבלוע? -עדיף שתירקי את זה.
אני אביא את הפח. -מאוחר מדי.
תסתכל כמה הן טריות.
"ישר לבטן הרכה
הפה מגיר רוק
החום במטבח גובר עוד ועוד
הטמפרטורה עולה העוגה תופחת
זו תחרות אפייה? הא, אין לך מה לנסות
אני יפה ואופה -לא, אני יפה ואופה
לא, אני יפה ואופה יותר ממך
אני יפה ואופה -לא, אני יפה ואופה
לא, אני יפה ואופה יותר ממך
ישר לבטן הרכה"
מה?
אוי, אלוהים.
"לא, אני יפה ואופה יותר ממך
ישר לבטן הרכה
ישר לבטן הרכה"
תרגום: גלית אקסלרד