Ideální den na bruslení. Počasí tak akorát.
Nezapomeňte zajít do stánku na hot dogy a horkou čokoládu.
Nezapomeňte, že je to poslední víkend bruslařské sezóny,
tak popadněte svou drahou polovičku, protože je tu bruslení v páru.
Nemůžu tomu uvěřit.
Kam šel? Fakt odešel?
Jéje, to je drama.
Stalo se něco velkého. Mrkneme se, co tomu předcházelo.
Začalo to před třemi…
O TŘI HODINY DŘÍVE
Dobrý, díky. Jsem vypravěč, je to můj džob,
tak koukejte zmizet.
Takže před třemi hodinami…
Ti jsou ale šťastní.
Chceme zlatou, to je jasný.
Jsme dva olympijští bruslaři, o nic nejde.
Je přímo neslušný, že jsme tak úžasný.
Na ledě všechno necháváš.
Ty ses bruslařem narodil.
A teď Brandenham předvede skok, který ještě nikdo nezkusil.
Našel svůj rytmus.
A hop.
- A doskočil? - Skvělý!
Porotci hodnotí tvůj trojitý malíčkovský hop a skok
známkou deset!
Deset z deseti!
Deset z deseti, řeknu to vzápětí.
Dávám ti deset z deseti.
Deset z deseti.
Tillermanová už rychlost nabírá na piruetu.
Jestlipak se jí povede?
Pirueta, jejda.
A druhá.
Tak se to dělá.
Porotci hodnotí tvou zpětnou čmelákovskou piruetu
náhlé smrti známkou… deset!
Deset z deseti.
Je to černý na bílým, ode mě máš deset z deseti.
Čtverný poleno.
…z deseti.
- Bože. - Dvojitý arktický skok.
Deset z deseti.
- Kvantový skok. - Deset.
- Rolbošus. - Deset.
Deset.
Deset z deseti, deset z deseti.
Znovu a znovu dávám nám deset z deseti.
Dávám nám deset z deseti.
Je chladno. Můžu si půjčit tvou kapsu?
Počkej! Přestaň! Promiň.
Jen jsem si chtěla ohřát ty rampouchy, které bývaly mými prsty.
Jo. Ne, já vím,
ale možná bys mohla použít své kapsy.
Jo. Jasně. Asi mám jen koketní prsty.
Takže jak to jde s tím tvým úkolem z výtvarky?
- Perfektně. - Blbě, co?
Jo. Víš co? O tom mluvit nemusíme.
Radši bych mluvila o bruslení v páru.
Dneska je den D. Nápady? Jo? Ne?
To by byl náš první oficiální VPBN.
Veřejný projev…
BRUSLAŘSKÉ NÁKLONNOSTI
Pryč.
Za sebe říkám „ano“.
- Já taky. Jdeme do toho! - Jo!
Ale nejdřív si ty brusle vyměním za větší.
- Jsou jako pro panenky. - To mi povídej.
Taky ti nesedí?
Ne. Moje nohy se mají skvěle. Jen jsem tě chtěl podržet.
Stát na ledě je těžký.
Nemusíte sledovat Molly a Brendana ve frontě.
Kdyby se něco dělo, ozvu se.
Dobrý! Teď do Brandenhamu.
- Náročný den. - Snídaně ve 14:00.
- Prosím. - Hotovo.
- Oběd ve 14:15. - Oběd.
Jsem napřed.
V 15:30 schůzka s prozatímním starostou. Vše připravené?
Bitsy musí zapůsobit na prozatímního starostu.
Má totiž s tímhle pitomcem velké plány. To řekla ona, ne já.
S Helen na něj tedy vymyslely malé divadlo.
Proboha!
Našla jsem dva zaměstnance s hereckým talentem.
Musí mě jen vylíčit jako nejmilejší šéfku na světě.
- To nebude těžké. - Jste zlatá.
Co dál? Fajn. Něco, na co se můžu těšit.
V 16:00 vyrazit Sonyu z recepce.
Proč ji chcete vyhodit?
- Dala hostům lepší pokoj zdarma. - Hrůza.
Inspiraci pro svou novou knihu ze série Hádky veverek hledám všude.
U žaludů, ořechů…
- To je Abby. - Zase? Kolik toho prádla může mít?
- Ahoj, Abs. - Už je to tady!
- A co? - Jdu na první konkurz.
Dnes odpoledne na reklamu pro Papa Milo’s v New Jersey.
Teto Abby! Dneškem začíná tvoje nová životní etapa.
Hej, Papa Milo’s znám.
Mají na billboardech: „Jsme snad játrová fašírka?“
- Koho chceš hrát? - Zákazníka číslo dvě.
Pomůžeme ti. S účesem, líčením, hlasovými cvičeními.
Tak jo. Beru každou pomoc.
- Můžu si tu tohle přeprat? - S tím ti nepomůžu.
Lidi, Molly a Brendan už nestojí frontu.
Molly má větší brusle. Jde se na věc.
Nemáš chuť na sváču?
Vždycky. Nepáchnou ty brusle?
Jako eau de zpocený habán.
Hele, ženám taky smrdí nohy.
Mámě páchnou příšerně.
Jak je, Molly? Brendane?
- Čau, Molls. - Čau.
- Čau, Hazel, Shauno. Ostatní. - Potkaly jsme Henryho a Jacoba.
- Vlastně jsme do nich vrazily. Bolelo to. - Hele.
Někdo si tu dal pauzu od našeho úkolu.
Jo. Musím si odpočinout od stínování.
Rozmazávám to úplně všude.
Je to hrozný!
Zkoušelas použít tortillon?
Mám kdyžtak jeden navíc.
Fakt? To by bylo super! Díky!
Malovat můžeš i tortillou?
Ne tortillou, tortillonem.
To je na stínování.
Ale s tortillou by se taky dobře stínovalo.
- Pšeničnou, ne kukuřičnou. - Proč ne kukuřičnou?
- Dáte si něco? - Moment.
Horkou čokoládu s maršmelouny pro mě a tady mylady.
Děkuji, jste laskav.
Nezapomeň to nechat vystydnout,
nebo zase bude…
To ne! Takový výraz jsem neměla.
Jaký výraz? Unikl mi. Ukaž ho znovu. Jo, to je… super.
- Ještě jsem ho neudělal. - No jo. Já vím.
Tak teď?
- Pořád ne. - Jasně, jasně.
Pane starosto, je fajn si s vámi konečně popovídat.
Díky za pozvání. Krásný výhled.
Bože! Taky milujete výhledy? Jsme výhledová dvojčata.
Slečno Brandenhamová, jak velkorysé. To nemohu přijmout.
Olive, slečna Brandenhamová má důležitou…
Nesmysl. Na chudé si vždycky čas udělám.
Z toho ovoce má rodina vyžije celý měsíc. Díky.
Milé, ale neměla by jíst víc než ovoce?
Váš čaj, slečno.
Děkuji, že jste mé ženě uhradila účet za nemocnici.
Ano, co porod?
Máme trojčata. Pojmenujeme je po vás. Bitsy, Branden a Ham.
Báječné! Děti já miluju. Vůbec se mi nehnusí.
Kde jsme to byli?
Možná bych měl jít. Máte hodně práce.
Ne, ne. Vůbec ne.
Ručníky, které jste chtěla darovat…
- Zmiz! - Pardon, slečno.
Páni, to je… spousta ručníků.
Že ano? Provozujeme snad plovárnu?
Překvapilo mě to množství prádla. Používáte užitkovou vodu?
Myslím, že pořád používáme modrou vodu.
Pardon, miluju praní. Naše rodina měla v Queensu prádelnu.
Zajímavé.
Nemohla byste mi ukázat svou prádelnu?
Chci ji vidět.
- To myslíte vážně? - Myslí.
S radostí. O přádelně vím všechno.
- Řekla jste „přádelně“? - Ano.
Tak jo, můj text.
„Zákazník číslo dvě se s úsměvem zakousne do šťavnatého pastrami sendviče.“
Máš si kousnout a usmívat se u toho?
Abby to zvládne.
Kdykoli u nás jí, vypadá šťastně, což je v pořádku.
Já nevím. Kousnout si a usmívat se?
To zní jako velká herecká výzva, jako jevištní souboj
nebo role puberťáka, když je vám 31.
Ukaž. To kousnutí s úsměvem, ne puberťáka.
Tak jo, připraveni?
- Dobře. - Pozitivně?
- Možná to zkus znovu. - Ale líp.
To bylo divný.
Možná to bude lepší s jídlem.
- Co objednat sendviče? - Sendviče a hraní? Dnešek je super.
Brendan Brandenham předvede trik, jaký ještě nikdo nezkusil.
Unikátní trojitou bavorskou enchiladu.
Doskok ustál!
Jasná desítka!
Ale je tu Molly Tillermanová.
Chystá se na to, co si myslím?
Dlouhonohý hopity hop a skok.
A dokázala to!
Porota počítá své skóre a je to…
- Osm. - Děkuji, děkuji…
Moment, řekl jsi osm?
Jo. Máš osmičku. To je dobrý.
Myslíš? Dáváme si desítku.
Jo, ale v závěru jsi trochu zavrávorala, takže… osm.
Dost. Vím, že jsem zavrávorala. Jako vždy. Má to být zábava.
Fajn, tak tedy zábava.
- Tak další skok. - Fajn.
Je to hotdogový skákací panák.
- Sedm. - Jako vážně?
- Co? - Sedm? Co je s tebou?
Nic, bavím se. Jen jsem upřímnej.
Tvůj skok postrádal uměleckou hodnotu.
„Uměleckou hodnotu“? Páni.
Fajn, upřímně, přišlo mi nezdvořilé,
žes mi bez optání objednal čokoládu.
- A cos chtěla? - Čokoládu, ale bez maršmelounů.
- Proč? - Jsou hnusný.
Fajn, teď seš protivná.
Na koho? Na maršmelouny? Prý nemám uměleckou hodnotu.
- Křičíš na mě? - Ne, jen hodně zvyšuju hlas.
Potřebuju pauzu. Jdu pro čokoládu.
- Teď jsi ji měl! - Dám si další!
S maršmelouny.
Tak tohle je hotelová sekce ručníků a prostěradel.
Ještě lepší, než jsem čekal. Není to jen sen?
Mám štěstí. V podstatě tady dole žiju. Tohle je moje rodina.
- Zdravím, slečno. - Zdravím, muži… chlape.
- Hezký den, slečno. - I tobě.
- Deb. - Ano, Bread. Hloupý jméno.
Úplná symfonie hadic, aviváže a bublin. To vám ale nemusím říkat. Praní milujete.
Ano, ano. Ale pokračujte.
Chci říct, že vím, jak to funguje,
ale spoustu lidí tady to nejspíš mate.
Je to…
- Dej se do praní a sušení. - Nádhera.
- Skvrny se párou uvolní. - Báječné.
- Jen co prádlo pryč pošlete… - Jak to funguje?
- …už zase prát můžete. - Řekni mu to.
Vytáhnout, rozložit, do pračky ho hodím.
Ještě prášek, šup tam s ním.
- A už se točí. - Dobře.
Z bubnu pračky pak do sušičky letí.
Je to obří mechanická automatická pračka.
Sleduj, jak padá dolů, dolů, dolů.
Z pater horních snáší se dolů, dolů, dolů.
Koukněte, jak ti lidé u jednoho stolu
pečlivě ručníky do komínků skládají spolu.
Dej se do praní a sušení. Skvrny se párou uvolní.
Jen co prádlo pryč pošlete, už zase prát můžete.
Když prádlo suché je, je třeba ho napařit.
- Zajímavé. - A pak projede
- těmito válečky. - Zábava.
Na druhé straně hned můžete ho skládat.
- Nezajdeme na drink? - Tak to má vypadat.
Rád dívám se, jak padá dolů, dolů, dolů.
Z pater horních snáší se dolů, dolů, dolů.
Koukněte, jak ti lidé u jednoho stolu ručníky do komínků skládají spolu.
Co je tohle?
Čisticí stanice, kde se skvrnami zatočí.
Prádlo tu drhnou tak, že špína nemá šanci.
Kečup na polštáři, rtěnka na závěsu.
Drhnou, drhnou, drhnou až do konce procesu.
Čisticí stanice,
- kde se skvrnami zatočí. - Co?
Prádlo tu drhnou tak, že špína nemá šanci.
Kečup na polštáři, rtěnka na závěsu.
Drhnou, drhnou, drhnou až do konce procesu.
Tady to miluju!
Je divnej.
Dej se do praní a sušení. Skvrny se párou uvolní.
Jen co prádlo pryč pošlete, už zase prát můžete.
Být tu tak celý den.
Zůstaňte, jak dlouho chcete.
Chci s vámi probrat jisté obchodní záležitosti u…
- Prádla? - U drinku, ale…
Vyhrneme si rukávy a vypereme.
- Ne. - Ano.
Teda, an… Ne.
Řekněte ano.
Jo… Ne.
Prý ano. Skvělý nápad.
Seženeme špinavá prostěradla.
Takže mezitím…
MEZITÍM NA KLUZIŠTI…
Hej, co tady zase děláte? Zmizte! Kšá!
To je lepší. Ale ne.
Čau, Molls, nejsi na rande?
Pohádali jsme se. Poprvé.
Drama! Teda, promiň.
- Co se stalo? - O to jde. Nevím.
Byla to zábava a najednou na sebe křičíme.
Třeba ti můžeme pomoct.
Jako tví milostní detektivové. Přijdeme tomu na kloub.
Majznu Brendana po hlavě, protože seš kámoška.
Díky, holky.
Nesu ti parťáka. Je to pěkná šunka.
Žertuju, pastrami.
Fajn, potřebujeme naprosté ticho. Tvoříme tu umění!
Nedali tam okurčičky?
- Dali. - No tak.
Tak se předveď.
Jdu na to.
Usmívá se? Má se usmívat, ne?
Vždyť jo. Takhle se usmívám.
Ještě si kousni.
Teto Abby, myslím to v nejlepším duchu.
Sedla sis na mrzutýho dikobraza?
Krutý. Ale líp bych to asi nepopsala.
- To nic. Chci to slyšet. - To jsem rád.
Natahovalas krk jako divná husa.
- Pravda. - Prostě uber tu husu.
Jasně, žádná husa.
Vyměníme si role, ať tomu přijdeme na kloub.
- Já budu Brendan. A Shauna Molly. - Proč ne já?
Fajn, seš Molly.
- Co, beruško? Nevyjedem si na náš ostrov? - Co?
Ano, nebo ne? Máma už prostřela stůl.
- Talíře jsou tam vzácný. - Hazel.
Nikdy jsem neměla zazobanýho přítele. Ani přítele.
- Teď já. Čau, Molls. - Fajn. Brendane.
Promiň, že jsem se choval jak blb.
To nic. Proč ses tak choval?
Měl jsem špatné mužské vzory a taky jsem v pubertě.
Fajn, dost té hry.
Tak jo, projdeme si to.
Nestalo se něco divného, co ho naštvalo?
Všechno šlo dobře.
Šla jsem si vyměnit brusle a museli jsme dvakrát vystát frontu.
- Otrava? - To není ono.
Choval se divně, když jsem si u něj chtěla ohřát ruce.
Nebylo to moc vtíravý?
Jak jsi mohla?
Nebo se naštval kvůli vám, protože dnešek měl patřit jen nám.
- Tím to nebude. - Jo, jsme úžasný.
Jsem tak zmatená.
Nevím, co ho štve, a blíží se bruslení v páru.
Jsme špatní detektivové, ale vím, co musíš udělat.
Rozejít se s ním?
Máš naši podporu. Ty máš na víc.
Ne, musí to vybruslit. Jsme na kluzišti. Jdeme.
Moje řeč. Brendan je nejlepší.
Nepřemýšlej o tom. Kousni a usměj se.
Nehneme se odsud, dokud to nedáš.
Kousla málo.
Moc.
Smutná.
- Ztrápená. - Má zácpu.
Nebo to byl záměr?
- Vžij se do pastrami. - Kousla ses.
Jo.
- Ty brečíš? - Trochu.
Ani Day-Lewis by to nedal.
- Blbost. - Umí cokoli.
- Bacha. - To bylo přes čáru.
- Nejlepší den vůbec! - Ano, je to zábava.
Je tu Sonya na schůzku v 16:00.
- Přesune… - Bitsy.
Prý se mnou chcete mluvit.
- Kde je starosta? - Tam vzadu.
- Neslyší vás. - Fajn.
- Máš padáka. - Co? Proč?
Doneslo se mi, žes někomu dala lepší pokoj zdarma.
Je to pravda? Nezapomeň, že to vím.
Podívejte. Sáhněte si, jak jsou suché.
- Přičichněte si. Zabořte se do nich. - Ano, tak ručníkové.
Momentík, pane starosto.
Promluvím si se svou zaměstnankyní.
Ten pokoj jsem nabídla zdarma,
protože ten milý starý veterán a jeho žena slavili 50. výročí.
Báječné. Staří lidé si zaslouží úctu. A celníci taky. Často trpí depresemi.
Dávám jim dýška, kdykoli můžu. Nebo sušenku.
Souhlasím.
Proto jsem tady Sonye chtěla nabídnout… povýšení za její… dobrou vůli.
- Nemám padáka? - Ne, přeslechla ses.
Řekla jsem: „To chce panáka, jsi povýšena.“ Teď běž.
Skvrna od marinády? Tu musím vidět.
Helen!
Jo, nic neříkejte. Vyhodím ji.
Myslíš na Brendana? Nebo se takhle tváříš, protože tě to s námi baví?
Promiň. Jo.
Víš, moře je plné ryb. Lososů, tuňáků, pstruhů, červenic.
A co Jacob? Je hezkej.
Jeho holka je v Yonkers, takže finíto. Rozešli se.
Počkat, to je ono. Jacob.
Brendan na něj nejspíš žárlí, protože mě rozesmál.
Smáli jsme se u toho stánku a to ho naštvalo.
Potenciální nevěra. Teda, promiň.
Ne, Jacob se mi nelíbí. Jdu říct Brendanovi, že vím, o co jde.
Jo, je to žárlivec, žárlí. Běž si pro něj.
Štve tě, že se dobře bavím s jiným?
- Co? - Budu se bavit a smát,
s kým chci. Jsem velká holka.
Vyznělo to dětinsky, ale byl to zralý argument.
- O čem to mluvíš? - Víš moc dobře o čem.
Žárlíš na Jacoba. Teď tady trucuješ se svými maršmelouny,
i když jich máš po krk.
Nemám. Koukej.
- Moje břicho. - Tak jo, budeš zvracet.
Počkat, dárek pro mě?
Pro Molly
Od tebe? Brendane, já…
Poslední víkend sezóny,
tak popadněte svou drahou polovičku, protože je tu bruslení v páru.
Nemůžu tomu uvěřit.
Kam šel? Fakt odešel?
Díky za vše. I za to napínací prostěradlo.
Je to tu kouzelné. A ten lustr.
Ano, ano. Osobně jsem ho vybrala.
Je mu 150 let.
Tobě je 150 let.
Doufám, že naše přátelství bude pokračovat.
Víte, jak jsem říkal, že Bitsy má s tím pitomcem velké plány?
To řekla ona, ne já.
Poslouchejte.
- Líbíte se mi, Leedsi. - Vy mně taky.
Ráda bych, abyste byl víc než jen prozatímní starosta.
Jsem šťastně ženatý.
Bože. Leda ve snu. Mluvím o politice.
Chci, ať jste starosta, jakože starosta, a ne tenhle prozatímní nesmysl.
A chci být vaším sponzorem.
Samozřejmě s jistými výhodami.
Dám vám hromadu peněz
a vy mi trochu pomůžete s mými zájmy.
- A ty jsou jaké? - Central Park.
Moc ho miluju.
Se vším jeho hmyzem, trávou a postřikovači. Krása.
To je náhoda. Se správcem parku Owenem Tillermanem spouštíme kampaň.
Má název „Miluju park“.
Jako „Miluju New York“. Je to skvělé.
Chápu.
Hodil by se mu někdo s vaším zanícením a financemi.
Ano, ano. Miluju ten nápad.
Ráda bych na toho správce měla nějaký vliv.
Teda… na tu kampaň.
Skvělé, moje kancelář něco vymyslí. A díky za tohle.
Pá pá.
Helen, naúčtuj městu to prostěradlo.
Kde seš, ty jeden pozornej, frustrující, romantickej blázne?
Ahoj, mikrofone.
Zdravím. Můžu si ten mikrofon na chvilku půjčit?
- To děláme, jen když někdo hledá děcko. - Já to svý hledám.
Dobře. Hodně štěstí.
Brendane Brandenhame? Snad tu ještě jsi. Musím s tebou mluvit.
Tady Molly. Teda, mamka. Mamka je tady, zlatíčko.
Brendane. Vrátil ses.
Je tam cesta, nebo… Nebo jsi šel lesem? Pojď sem. Chci s tebou mluvit.
Běžte. Běžte za svým synem.
Tady píšou, že většina herců si kousne a vyplivne to do kbelíku.
Kdes byl před dvěma hodinami, internete?
- Ještě jeden. To dáš. - Nevím. Tělo na tohle není stavěné.
Musím. Stojí na tom má budoucnost.
- Bravo. - Jo.
Výborně.
Můj agent.
Ahoj, čau.
Jo.
Rozhodně. Ne, rozhodně.
Jo, lepší.
Dobře. Ahoj.
Ten konkurz padá.
Milo dá tu roli papouškovi Hermanovi.
Abby, to je mi líto.
Papa Milo neví, o co přichází.
Mrzí mě to. Ještě jsem neviděl ptáka jíst pastrami.
Mě to vůbec nemrzí. Můj agent říkal, že Herman je třída.
Jestli se ucházím o stejné role jako on, jsem na dobré cestě.
Optimismus ti nechybí.
Co je k večeři? Špagety?
- Prosím. - Ty žertuješ.
- Ahoj. - Ahoj.
Vím, proč jsi nechtěl mou ruku ve své kapse. Měl jsi v ní dárek.
Říkalas, že se ti fixy kutálí ze stolu, tak mě napadlo koupit ti hranaté.
To je od tebe milé.
Nežárlil jsem na toho Jacoba.
Ne? Tak proč ses choval jako s prominutím nabručenej mrzout?
Nevěděl jsem, co je tortillon.
Jako vážně? Proto jsi byl naštvaný?
Pereš se s tím úkolem celý týden
a já ti chtěl nějak pomoct.
Proto jsme šli sem.
A přitom by to vyřešila ta věc zvaná tortillon.
Na to bych ale nikdy nepřišel.
Proto jsem začal pochybovat o tom, že se k sobě hodíme.
- Brendane. - O umění nic nevím.
Vůbec nic. Zasloužíš si někoho, kdo se v tom vyzná.
Pak jsem ti koupil ty pitomé hranaté fixy.
- Vlastně jsou pro mrňata. - Bože.
Ne, to nic. Jsou skvělý.
Můžu být upřímná?
Jasně. Horší už to být nemůže.
Mám to úplně stejně s tvými draky.
Fakt? Jsou krásní a úchvatní.
Ale tak je to v pořádku. Koneckonců všechno nebude na deset z deseti.
Hlavní je, že o tom mluvíme.
A když se občas pohádáme, je to dobře.
Je to znamení, že stojí za to za nás bojovat.
Usmířili se. Tahle chvíle si žádá dokonalou písničku.
Pardon, jedu.
Tak jo. A teď se bruslí pozpátku.
Hele, tamhle je tvoje bruslařská DJ šéfová.
Chce s tebou mluvit. A fakt to není trik, jak tě odlákat pryč.
Když to říkáte.
Zkouška. Zkouška zvuku. Raz, dva.
Počkat, byl to trik, jak mě odlákat.
Jo!
Nikdo neřekl, že je to snadný, však s úsilím se to zvládnout dá.
Cítíme se malátní a slabí, však neporazí nás to na záda.
Když upadnem, na nohy se vyhoupnem.
Tu sílu v očích máš.
Ta naše láska je jedinečná.
Bejby, bejby, musíš být vytrvalá.
Ta naše láska je jedinečná.
Bejby, bejby, buď silná.
Pokud však má být věčná,
musí bolet jako láska skutečná.
Ta naše láska je jedinečná.
Jo!
Vítr se mezi stromy prohání,
slunce zas šeď prozáří.
Hvězdy na nebesích se propojí
v to, co zračí se mi ve tváři.
Má-li to fungovat, musíme zabojovat.
Všechno není jen zábava.
Ta naše láska je jedinečná.
Bejby, bejby, musíš být vytrvalá.
Ta naše láska je jedinečná.
Bejby, bejby, buď silná.
Pokud však má být věčná,
musí bolet jako láska skutečná.
Ta naše láska je jedinečná.
Moment. Tys tu šéfovou nenašel?
Pěkně zuřila. Radši ji běž najít.
Ta naše láska je jedinečná.
Jo!
Naše láska jedinečná.
Bejby, bejby, musíš být vytrvalá.
Pokud však má být věčná,
musí bolet jako láska skutečná.
Ta naše láska je jedinečná.
Konec dobrý, všechno dobré.
MÁŠ HEZKÝ HLAS
Nemůžu se na vás zlobit.
Dej se do praní a sušení. Skvrny se párou uvolní.
Jen co prádlo pryč pošlete, už zase prát můžete.
Co to má být?
Je to obří mechanická automatická pračka.
Čisticí stanice, kde se skvrnami zatočí.
Špína nemá šanci. Kečup na polštáři, rtěnka na závěsu.
Drhnou, drhnou, drhnou až do konce procesu.
Dej se do praní a sušení. Skvrny se párou uvolní.
Jen co prádlo pryč pošlete…
Překlad titulků: Petra Kabeláčová