יום משגע להחלקה על הקרח. לא חם מדי, לא קר מדי.
אל תשכחו לבקר במזנון, שם מחכים לכם הנקניקיות והשוקו החם.
ואל תשכחו, זה סוף השבוע האחרון לעונת ההחלקה על הקרח,
אז קחו את יקיר או את יקירת לבכם כי עכשיו הזמן להחלקה זוגית.
לא ייאמן שהוא עשה את זה.
לאן הוא הלך? הוא באמת הסתלק?
נשמע רציני, נכון?
קרה משהו גדול. בואו נראה איך הגענו לרגע הזה.
הכול התחיל שלוש שעות קודם...
- שלוש שעות קודם -
אני מסתדר, תודה. אני המספר, זו העבודה שלי.
אז אם לא אכפת לך להתחפף מכאן.
בכל אופן, שלוש שעות קודם לכן.
תראו כמה הם מאושרים.
"אנחנו הולכים על הזהב, מובן מאליו
שני מחליקים אולימפיים, לא סיפור
זו באמת חוצפה מצדנו להיות טובים כל כך
את בשיאך על הקרח
אתה נולדת להחליק
הנה בא ברנדנהם מנסה מהלך שאיש לפניו לא הצליח
והוא משחק אותה
הוא קופץ
הוא נוחת?" -הצלחתי בגדול.
השופטים נותנים רשמית לקפיצת הלולאה בזרת משולשת שלך
ציון עשר!
"עשר מתוך עשר
עשר מתוך עשר אני חוזרת ואומרת
אתן לך עשר מתוך עשר
עשר מתוך עשר
הנה טילרמן באה, צוברת תנופה
לסחרור קטלני
האם היא תצליח?
היא מסתחררת, אוי
היא הסתחררה"
כך עושים את זה.
השופטים נותנים רשמית לסחרור הדבורה האחורי
עם בקבוק מסתובב שלך ציון עשר!
"עשר מתוך עשר
עשר מתוך עשר
אני חוזר ואומר וחוזר אתן לך עשר מתוך עשר
שלומיאלית בריבוע
עשר מתוך עשר"
אוי, לא. -"אומץ על הקרח
עשר מתוך עשר
קפיצה נחשונית -עשר
גלישת ישבנים -עשר
עשר, עשר
עשר מתוך עשר עשר מתוך עשר
פעם אחר פעם אתן לנו עשר מתוך עשר
כן, אתן לנו עשר מתוך עשר
אתן לנו עשר מתוך עשר"
איזה קור. אוכל להשתמש בכיס שלך?
רגע! עצרי! סליחה.
רק ניסיתי לחמם את הקרחונים שנקראו בעבר האצבעות שלי.
כן, כן. אני יודע, אבל...
אולי תשתמשי בכיסים שלך?
כן, בטח. כנראה פשוט יש לי אצבעות פלרטטניות.
איך מתקדמת עבודת הבית שלך באמנות?
מושלם לגמרי. -עד כדי כך נורא?
כן. יודע מה? לא חייבים לדבר על זה.
מה שאני כן רוצה לדבר עליו זה ההחלקה הזוגית.
זה היום, נכון? מחשבות? בעד? נגד?
כלומר, זה יהיה גילוי החיבה הפומבי הרשמי הראשון שלנו.
גילוי חיבה פומבי...
- גילוי חיבה פומבי להחלקה -
אתה תסתלק מכאן.
אני בעד.
טוב, גם אני. עושים את זה! -כן!
אבל קודם אני צריכה להחליף את המחליקיים השכורים בגדולים יותר.
אלה בגודל של בובה. -כן, כל מילה.
גם שלך לא מתאימים?
לא. דווקא נעים לי מאוד ברגליים.
רק ניסיתי להזדהות איתך.
קשה לעמוד על קרח.
אתם לא צריכים לצפות במולי ובברנדן מחכים בתור.
אני אודיע לכם אם יקרה משהו כאן.
אני בסדר. לכו למלון מברנדנהם.
יום עמוס היום. -שתיים בצהריים, ארוחת בוקר.
בבקשה. -נרשם.
שתיים ורבע, ארוחת צהריים. -צהריים.
תראי איך אני מקדימה.
שלוש וחצי, פגישת היכרות עם ראש העיר הזמני. הכול מוכן?
אז ככה, ביטסי צריכה להרשים את ראש העיר הזמני,
כי יש לה תוכניות גדולות שקשורות לגולם הזה.
מילים שלה, לא שלי.
אז היא והלן ארגנו מופע קטן כדי לכבוש את לבו.
אוי, אלוהים!
הכול מוכן. מצאתי את שני העובדים המוכשרים ביותר במשחק.
הם רק צריכים להציג אותי כבוסית הכי נחמדה בעולם.
זה לא אמור להיות קשה. -כן, את מתוקה.
ומה אחר כך? יופי. יש למה לחכות.
בשעה ארבע, לפטר את סוניה מהקבלה.
למה את מפטרת אותה שוב?
היא שדרגה כמה אורחים בחינם. -הו, האימה.
כשאני כותב ספר חדש בסדרת "מריבות הסנאים",
אני מוצא השראה בכל מקום.
בלוטים, אגוזי מלך...
זו אבי. -שוב?
כמה כביסה היא מצליחה לייצר?
היי, אבס. -הכול קורה, חבר'ה.
מה קורה? -הוזמנתי לאודישן ראשון.
אחר הצהריים. פרסומת למעדנייה של פאפא מיילו בניו ג'רזי.
דודה אבי, היום הוא היום הראשון של שארית חייך.
אני מכיר את המעדנייה של מיילו.
יש להם מודעות עם הכיתוב: "מה אנחנו? צנצנת?"
לאיזה תפקיד את נבחנת? -לקוחה מספר שתיים.
אנחנו יכולים לעזור. אני מתכוון לעיצוב שיער, איפור, תרגילי קול.
מה-מה-מי-מי-מה-מו-מו-מואה
בסדר. כן, אשמח לקבל כל עזרה אפשרית.
מי-מה-מו-מו
אוכל לכבס את זה, אם אני כבר כאן? -כן, אבל בזה לא אעזור.
פססט, חבר'ה. מולי וברנדן סיימו לחכות בתור.
מולי נועלת מחליקיים גדולים יותר. אפשר להתחיל.
רוצה לקנות חטיף?
תמיד. למחליקיים החדשים יש ריח מוזר?
אני קולט ניחוח של בריון מיוזע.
גם לנשים יש ריח בכפות הרגליים.
לאמי יש כפות רגליים דוחות.
מה קורה, מולי? מה קורה, ברנדן?
היי, מולס. -היי, חבר'ה.
היי, הייזל. היי, שונה. היי, אנשים אחרים.
בדיוק נתקלנו בהנרי ובג'ייקוב.
למעשה, החלקנו ישר עליהם. זה כאב. -שימו לב.
מישהי לקחה הפסקה מהפניקה מעבודת הבית באמנות.
כן. נזקקתי למנוחה מקרבות הטשטוש.
הכול מלא כתמי מריחה.
עשית עבודה גרועה.
ניסית פעם להשתמש בטורטיון?
יש לי אחד מיותר בבית, אם את רוצה.
רגע, באמת? אוך, זה יהיה נפלא. תודה.
לא ידעתי שאפשר להשתמש בטורטיות באמנות.
לא טורטייה, טורטיון.
זה כלי ציור לטשטוש קווים.
אבל אתה יודע, דווקא אפשר להשתמש בטורטייה לטשטוש.
מקמח, לא מתירס. -כן. אבל למה לא תירס?
אפשר להציע לכם משהו? -חכי רגע.
שוקו חם עם מרשמלו לי ולגברתי, בבקשה.
תודה, אדון נכבד.
זכרי לחכות שזה יתקרר הפעם, מולי,
אחרת עוד פעם תהיי כזה "אהה".
אין מצב! לא עשיתי פרצוף כזה.
איזה פרצוף? פספסתי. תעשה אותו שוב. כן, זה מצוין.
עוד לא עשיתי אותו. -כן, נכון. ידעתי את זה.
אתה עושה אותו עכשיו?
עדיין לא. -נכון, נכון...
ראש העיר לידס, כמה נחמד סוף סוף לשבת ולהתוודע זה לזה.
תודה שהזמנת אותי. נוף יפה יש לך כאן.
בחיי! גם אתה אוהב נופים? אנחנו אחים לנוף.
גב' ברנדנהם, זה פשוט נדיב מדי מצדך. לא אוכל לקבל.
אוליב, גב' ברנדנהם באמצע פגישה חשובה.
שטויות. תמיד יש לי זמן לעניים.
הפירות האלה יאכילו את המשפחה שלי חודש שלם.
זה מקסים, אבל לא עדיף שהיא תאכל יותר מפירות?
גב' ברנדנהם, התה שלך.
וגם רציתי להודות לך על תשלום חשבון ביה"ח של אשתי.
כן, איך הלכה הלידה?
נולדה לנו שלישייה. נקרא להם על שמך. ביטסי, ברנדן והאם.
כמה נפלא! אני אוהבת ילדים ובכלל לא חושבת שהם מגעילים.
איפה היינו?
אולי מוטב שאניח לך. את נראית עסוקה.
לא, לא. אני בכלל לא עסוקה.
גב' ברנדנהם, הינה המגבות שרצית לתרום ל...
תסתלקי! -סליחה, גב' ברנדנהם.
וואו, זה... המון מגבות.
נכון? מה זה כאן, בריכת שחייה ציבורית?
לא, התכוונתי שיש לך הרים של כביסה.
יש כאן מערכת מים אפורים.
נדמה לי שאנחנו עדיין משתמשים במים כחולים.
מצטער, אני קצת חולה כביסה.
למשפחתי הייתה מכבסה בקווינס בילדותי.
מעניין מאוד.
יש מצב שתראי לי את חדר הכביסה שלך?
אשמח לראות אותו.
אתה רציני? -אני חושבת שהוא רציני.
בחפץ לב. אני בקיאה מאוד בכבישה.
אמרת "כבישה"? -אני שמעתי "כבישה".
טוב, זה התפקיד שלי.
"לקוחה מספר שתיים נוגסת
בכריך פסטרמה עסיסי תוך שהיא מחייכת"?
את צריכה לנגוס ולחייך בבת אחת?
אבי תעשה את זה מעולה.
היא תמיד נראית שמחה כשהיא אוכלת את האוכל שלנו, וזה בסדר גמור.
אוף, לא יודעת. לנגוס ולחייך?
זה נשמע כמו אתגר גדול לכל שחקן, כמו קרב במה
או לשחק נערה בגיל 31.
בואי נראה. את הביס והחיוך, לא איך את משחקת נערה.
בסדר, מוכנים?
בסדר. -זה "בסדר" טוב?
אולי תנסי שוב? -אבל יותר טוב?
הפעם הרגשתי מוזר. הפעם הרגשתי מוזר.
יודעת מה? אולי משום שהאוכל לא אמיתי.
אולי אזמין כריכים? -כריכים ומשחק? איזה יום מוצלח.
ברנדן ברנדנהם עומד לעשות פעלול שאיש עד כה לא ניסה.
האנצ'ילדה הבווארית המשולשת הנדירה.
הוא מבצע נחיתה מושלמת.
זה עשר ודאי!
אבל רגע, הנה באה מולי טילרמן.
האם היא תעשה מה שנדמה לי שהיא תעשה?
קפיצת פליפי ליפי קצרה ברגל ארוכה בלי ליפול?
והיא הצליחה!
השופטים מחשבים את התוצאות, והיא מקבלת...
שמונה. -תודה, תודה...
רגע, אמרת שמונה?
כן. קיבלת שמונה. זה ציון טוב.
טוב? אבל אנחנו תמיד נותנים זה לזה עשר.
כן, אבל היה רעד קל בסוף. אז... שמונה.
תפסיק להגיד שמונה. אני יודעת שרעדתי.
אנחנו תמיד רועדים. חשבתי שאנחנו סתם נהנים.
בסדר, אז בואי נהנה.
יופי. תראה עוד קפיצה. -יופי.
זו קפיצת קלאס במקום בסגנון נקניקייה.
זה שבע. -אתה רציני?
מה? -שבע? למה אתה מתנהג מוזר?
אני לא מתנהג מוזר, אני נהנה. אני כן איתך.
לקפיצה שלך לא היה ערך אמנותי. זה הכול.
"ערך אמנותי"? וואו.
טוב, אז אם כבר אומרים את האמת, נהגת בגסות רוח
כשהזמנת שוקו חם בלי לשאול מה אני רוצה.
מה רצית? -רציתי שוקו חם,
אבל לא רציתי מרשמלו.
למה? -כי זה מגעיל.
טוב, עכשיו את סתם מרשעת.
כלפי מי? המרשמלו? אתה אמרת שאין לי ערך אמנותי.
את צועקת עליי? -לא, אני רק מרימה את הקול מאוד.
אני צריך הפסקה. אני הולך לקנות עוד שוקו.
הרגע שתית שוקו! -אז אשתה עוד אחד.
עם מרשמלו.
לפניך אגף ניקוי המגבות והמצעים של המלון.
זה עוד יותר טוב ממה שדמיינתי. אני חולם?
אני בת מזל. אני ממש גרה כאן. זו המשפחה שלי.
שלום, גב' ברנדנהם. -שלום, איש... בחור.
יום טוב, גב' ברנדנהם. -ושלום גם לך.
דב. -נכון, דבק. איזה שם טיפשי.
זה כמו סימפוניה של צינורות ונוזלים ובועות.
אבל מיותר לומר לך את זה. את חובבת כביסה.
כן, כן. אבל בבקשה, תמשיך.
אני מבינה איך זה עובד, כמובן,
אבל רבים מהאנשים כאן מן סתם מבולבלים.
זה...
"כביסה וייבוש בשבילי" -תראו את המקום הזה.
"מנקים את הכתמים בסבון ובאדים" -זה קסום.
"שולחים החוצה ואז..." -איך זה עובד?
"כבסים חדשים יורדים" -תגידי לו, הלן.
"שולפים את הסדינים מהעגלה מיישרים, מכניסים
שופכים אבקה, לוחצים על כפתור
ונותנים להם להסתובב -טוב.
מוציאים מהמכונה ומעבירים למחמם
זו מכונה אוטומטית מכנית ענקית
תראו איך זה יורד למטה, למטה
מהקומה העליונה אל מתחת לאדמה
ותראו את כל האנשים שדואגים שהכול יתקתק
מקפלים מגבות לצורות נאות משטחים את הערמות
זה כביסה וייבוש בשבילי מנקים את הכתמים בסבון ובאדים
צריך לשלוח החוצה, ואז ואז כבסים חדשים יורדים
חמים וטריים מהמייבש מוכנים לגיהוץ בקיטור"
מעניין מאוד. -"ואז פורסים את כולם
על מסוע הגלילים" -איזה כיף.
"מהצד השני הם יוצאים מוכנים לקיפול"
נלך לבר לשתות משהו? -"איזה מקום מופלא
אני אוהב לראות את הכביסה יורדת למטה, למטה
מהקומה העליונה אל מתחת לאדמה
ותראו את כל האנשים שדואגים שהכול יתקתק
מקפלים מגבות לצורות נאות"
רגע אחד, מה זה?
"זו עמדת כתמים עמדה להסרת כתמים
הם מקרצפים את הכתמים אם הסדינים לא נקיים
יש קטשופ על הכר יש שפתון על הווילון
מקרצפים, משפשפים עד שלא נשאר דבר
זו עמדת כתמים
עמדה להסרת כתמים" -מה קורה?
"הם מקרצפים את הכתמים אם הסדינים לא נקיים
יש קטשופ על הכר יש שפתון על הווילון
מקרצפים, משפשפים עד שלא נשאר דבר"
אני אוהב להיות כאן.
איזה איש מוזר.
"כביסה וייבוש בשבילי מנקים את הכתמים בסבון ובאדים
שולחים החוצה ואז... ואז כבסים חדשים יורדים"
הלוואי שיכולתי להישאר כאן כל היום.
אתה מוזמן להישאר כמה שבא לך.
למעשה, יש כמה עניינים עסקיים שאני צריכה לדסקס איתך על...
כביסה? -התכוונתי לומר משקה, אבל...
בואי נפשיל שרוולים ונעשה יחד מכונה.
לא. -תגידי כן.
כלומר כ... לא.
תגידי כן.
כ... לא.
היא אומרת כן. בשמחה.
כעת נביא לכם סדינים מלוכלכים.
אז בינתיים...
- בינתיים במשטח ההחלקה -
איך חזרת לכאן? לך! תעוף מכאן!
ככה יותר טוב. אוי, לא.
היי, מולס. חשבתי שאת בדייט?
ברנדן ואני רבנו. הריב הראשון שלנו.
יש דרמה. כלומר, מצער לשמוע.
מה קרה? -זו הבעיה. אני לא יודעת.
בילינו לנו בנעימים, ופתאום התחלנו לצעוק זה על זה.
אולי אנחנו נוכל לעזור לך להבין.
את אוהבת סיפורי בלשים. אנחנו נרד לחקר העניין.
או שאכניס לברנדן אגרוף בצוואר, כי את חברה שלי.
תודה, בנות.
אבי, שותפך לסצנה הגיע, והוא ממש נקניק.
אני צוחק. זו פסטרמה.
טוב, אנחנו צריכים שקט מוחלט. אנחנו יוצרים אמנות כאן.
הם שלחו חמוצים קטנים?
כן, שלחו. -קדימה, אבס.
תני לנו ביס וחיוך.
הנה, תראו.
היא מחייכת? חשבתי שהיא אמורה לחייך.
אני מחייכת. ככה אני מחייכת.
אולי תנסי עוד ביס.
דודה אבי, אין דרך יפה יותר לומר את זה.
את נראית כאילו התיישבת חשופת תחת על קיפוד נרגן.
מילים קשות. אבל האמת היא שזה תיאור מדויק.
זה בסדר. אני רוצה לשמוע.
טוב שאמרת את זה,
כי החזקת את הצוואר כמו אווזה מוזרה.
זה נכון. -יודעת מה? תרגיעי את האווזה.
כן, כן. בלי אווזה.
בואו נעשה משחקי תפקידים כדי לרדת לשורש הדברים.
אני אהיה ברנדן. שונה, את מולי. -למה שאני לא אהיה מולי?
בסדר, את מולי.
ממי'לה, את רוצה לבוא לאי הפרטי
של משפחתי לחג ההודיה? -רגע, מה?
כן או לא, ממי? אמי עורכת את השולחן מוקדם.
קשה להשיג צלחות באי. -הייזל.
מצטערת, אף פעם לא היה לי חבר עשיר. או חבר בכלל.
תני לי לנסות. היי, מולס. -בסדר. היי, ברנדן.
סליחה שהתנהגתי כמו אפס מאופס.
זה בסדר. למה התנהגת ככה?
בעיקר בגלל מודלים לחיקוי גבריים גרועים. אבל גם בגלל גיל ההתבגרות.
די עם משחקי תפקידים.
בואי נשחזר את צעדייך עד כה.
קרה משהו מוזר? משהו שיכול היה לעצבן אותו?
דווקא הכול הלך מצוין.
רציתי להחליף את המחליקיים,
ולכן נאלצנו לחכות בתור פעמיים.
אולי זה הפריע לו? -זו לא הסיבה.
הוא גם הגיב מוזר כשרציתי לחמם את הידיים בכיסים שלו.
אולי נראיתי תלותית מדי?
איך העזת להפגין חיבה?
אולי הוא התרגז כשנתקלנו בכן
כי היינו אמורים לבלות רק שנינו היום.
לא, בטוח שזו לא הסיבה. -כן, אנחנו מדהימות.
אני מבולבלת כל כך.
אני לא מבינה מה הבעיה שלו, וההחלקה הזוגית עוד מעט.
מצטערת שאנחנו בלשיות אהבה גרועות, אבל יש לי פתרון.
להיפרד מברנדן?
אנחנו מאחורייך, אחות. את יכולה להצליח הרבה יותר.
לא, היא צריכה לפרוק את זה בהחלקה. אנחנו במשטח החלקה. בואו.
זה מה שהתכוונתי. אין על ברנדן.
טוב, אל תחשבי. רק תנגסי ותחייכי.
אנחנו לא זזים מכאן עד שנצליח.
הביס נראה קטן.
גדול מדי.
עצוב מדי.
מודאג מדי. -חיוך של עצירות.
אלא אם זו הכוונה שלך.
תהיי הפסטרמה. -נדמה לי שנשכת לעצמך את האצבע.
נכון.
את בוכה? -קצת.
דניאל דיי-לואיס לא היה מצליח.
אין ויכוח. -הוא יכול לעשות הכול.
תיזהרי. -אתם צודקים. הגזמתי.
זה היום הכי טוב בחיי. -כן, כן, איזה כיף.
ביטסי, סוניה הגיעה לפגישה של 16:00.
תגידי לה שאצטרך לדחות... -שלום, ביטסי.
אמרו לי שאת רוצה לדבר איתי.
איפה ראש העיר? -בצד השני של האולם.
הוא לא שומע אותך. -יופי.
את מפוטרת. -רגע, באמת? למה?
ציפור קטנה לחשה לי ששדרגת בחינם זוג אחד בסוף השבוע.
זה נכון? זכרי שאני יודעת שכן.
ביטסי, תראי מה עשיתי. תרגישי כמה המגבות יבשות.
תריחי. תכניסי את הפנים לתוכן.
כן, כן. מגבת מגבתית.
אם תוכל לתת לי דקה, מר לידס,
אני באמצע שיחה עם עובדת שלי.
גב' ברנדנהם, שדרגתי אותם בחינם
רק משום שהקשיש יוצא הצבא המקסים ואשתו
חגגו 50 שנות נישואים.
זה נפלא. צריך להפגין כבוד לקשישים.
גם לקופאים בכבישי אגרה. שיעור דיכאון גבוה.
אני נותן להם טיפ. אם אין לי כסף, אני זורק להם עוגייה.
אני מסכימה לחלוטין.
לכן בדיוק הצעתי לסוניה... קידום
בזכות... הרצון הטוב שלה.
חשבתי שאמרת שאני מפוטרת. -לא. שמעת לא נכון.
אמרתי, "תביאי כיף. קיבלת קידום." לכי עכשיו.
רגע. זה כתם מרוטב? את זה אני חייב לראות.
הלן!
כן, את לא צריכה להגיד. אפטר אותה.
את עדיין חושבת על ברנדן? או שזה
פרצוף ה"כיף לי עם החברות" החדש שלך?
סליחה. כן.
את יודעת שיש עוד דגים בים. סלמון, טונה, פורל, אדמונית.
מה עם ג'ייקוב? הוא חמוד.
כן, החברה שלה עברה ליונקרס, אז הם כבר לא. הם נפרדו.
רגע, זהו זה. ג'ייקוב.
כנראה ברנדן מקנא בו כי הוא הצחיק אותי קודם.
הוא ראה אותנו נהנים יחד
במזנון וזה הרגיז אותו.
אפשרות של בגידה. כלומר, סליחה.
לא, אין לי כלום עם ג'ייקוב. אלך להגיד לברנדן שאני יודעת מה קרה.
כן, הוא מקרל, כי הוא מקנא. לכי תראי לו מה זה.
קשה לך לראות אותי נהנית עם מישהו אחר, מה?
מה? -מותר לי לדבר ולצחוק
עם מי שבא לי, כי אני ילדה גדולה.
זה נשמע צעיר, אבל הטיעון שלי בוגר.
על מה את מדברת? -אתה יודע על מה.
אתה מקנא בג'ייקוב. אז עכשיו אתה יושב מבואס עם השוקו מרשמלו שלך
אף שכבר נמאס לך ממנו.
לא נמאס לי ממנו. תראי.
הבטן שלי. -אתה עומד להקיא.
רגע, זו מתנה בשבילי?
- אל: מולי ברנדן -
קנית את זה לי? ברנדן, אני...
זה סוף השבוע האחרון לעונת ההחלקה,
אז קחו את יקיר או יקירת לבכם כי עכשיו הזמן להחלקה זוגית.
לא מאמינה שהוא עשה את זה.
לאן הוא הלך? הוא באמת הסתלק?
תודה רבה על הכול. ועל סדין הגומי הזה.
זה מקום קסום. תראי את הנברשת.
כן, כן. בחרתי בה בעצמי.
היא בת 150 שנה.
את בת 150. שתקי.
מכל מקום, אני מקווה שנמצא דרך להמשיך את הידידות שלנו.
זוכרים שאמרתי שלביטסי יש תוכניות גדולות
שקשורות לגולם הזה?
שוב, לא מילים שלי.
אז הנה היא בפעולה.
אתה מוצא חן בעיניי, לידס. -ואת בעיניי.
אבל אשמח לראות אותך כיותר מראש עיר זמני.
אני כבר נשוי באושר.
אל אלוהים. היית מת. אני מדברת על פוליטיקה.
אשמח לראות אותך כראש עיר ראש עיר. לא השטות הזאת של ראש עיר זמני.
ואני רוצה להיות הפטרונית שלך.
טוב, פטרונית עם הטבות, כמובן.
אני אתן לך בוכטה של כסף
ואתה תעזור לי לקדם את האינטרסים שלי.
ומהם האינטרסים שלך? -סנטרל פארק, כמובן.
אני פשוט אוהבת אותו כל כך.
את החרקים, את הדשא, את הממטרות. פשוט מקסים.
מעניין שאמרת את זה, כי אני עובד עם מנהל הפארק,
אוון טילרמן, על קמפיין חדש.
קלטי. הוא נקרא, "אני 'לב' את הפארק".
כמו "אני 'לב' את ניו יורק", אבל הפארק. זה מעולה.
אני מבינה.
ההתלהבות והארנק שלך יכולים לעזור לו בקמפיין.
כן. אני "לב" את הרעיון הזה מאוד.
אשמח אם תהיה לי השפעה על המנהל הזה.
כלומר, על הקמפיין.
מעולה. המשרד שלי יארגן משהו. ושוב תודה על זה.
להת'.
הלן, שלחי לעירייה חשבון על הסדין.
איפה אתה, דביל רומנטי מתחשב ומתסכל שכמותך?
שלום, מיקרופון.
היי. היי, אוכל אולי להשתמש במיקרופון לחצי שנייה?
אנחנו מרשים רק לאנשים שלא מוצאים את הילד שלהם.
אני לא מוצאת את שלי.
בסדר. בהצלחה.
ברנדן ברנדנהם?
אני מקווה שאתה עדיין בסביבה, כי אני צריכה לדבר איתך.
זאת מולי, דרך אגב. כלומר, אימא. אימא כאן, מתוק.
ברנדן. הנה אתה. חזרת.
יש שם שביל, או שחזרת דרך היער?
בוא. אני רוצה לדבר איתך.
לכי. לכי לבן שלך.
את יודעת, כתוב כאן שרוב השחקנים
נוגסים ויורקים לדלי. הם אף פעם לא בולעים.
איפה היית לפני שעתיים, אינטרנט?
עוד אחד. את מסוגלת.
לא יודע. אני לא חושב שהגוף בנוי לזה.
אין לי ברירה. העתיד שלי תלוי בזה.
בראבו. -עשית את זה.
זהו. הצלחת.
זה הסוכן שלי.
היי, היי, היי.
כן.
לגמרי. לא, לגמרי.
כן, יותר טוב.
טוב, ביי.
האודישן בוטל.
מיילו החליט שהתוכי הרמן יגלם את לקוח מספר שתיים.
אוי, אבי, אני מצטערת כל כך.
פאפא מיילו לא יודע מה הוא מפסיד.
אני מצטער, דודה אבי. עוד לא ראיתי ציפור אוכלת פסטרמה.
אני בכלל לא עצובה.
הסוכן שלי אומר שהרמן הוא כוכב גדול,
אז אם אני נבחנת לתפקידים שהרמן נבחן אליהם,
נראה לי שאני בכיוון הנכון.
אני שמחה שאת חיובית כל כך.
מה אוכלים הערב? יש ספגטי?
בבקשה, תגידו ספגטי. -את לא אמיתית.
היי. -היי.
אני יודעת למה לא רצית שאכניס את היד לכיס שלך,
כי שמרת שם מתנה.
אמרת שהטושים תמיד נופלים לך מהשולחן,
אז חשבתי שטושים מרובעים הם רעיון טוב.
זה מקסים.
מולי, לא קינאתי בג'ייקוב ההוא.
לא קינאת בו? אז למה התנהגת כמו איזה,
סליחה על השפה, זעפן זעפני?
כי לא ידעתי מה זה טורטיון.
אתה רציני? בגלל זה התבאסת?
אני יודע שנאבקת עם האמנות שלך כל השבוע,
ורציתי להיות זה שיעודד אותך.
אז הזמנתי אותך להחליק.
אבל התברר שהתשובה האמיתית היא משהו שנקרא טורטיון,
ולא הייתי חושב על זה בחיים.
אז התחלתי לחשוש שאולי אני לא בן הזוג הנכון בשבילך.
ברנדן. -אני לא יודע כלום על אמנות.
ממש כלום. ומגיע לך מישהו שמבין בדברים האלה.
ואז קניתי לך את הטושים המרובעים המטופשים האלה.
אלה טושים לפעוטות. -אוי ואבוי.
לא, זה בסדר. אני אוהבת אותם. באמת.
אני יכולה להגיד לך את האמת?
כן. אני מניח. גרוע מזה לא יכול להיות.
ככה בדיוק אני מרגישה בקשר לעפיפונים שלך.
באמת? עפיפונים הם יפים ונוצצים.
אבל זה בסדר.
בסופו של דבר, לא כל דבר יהיה עשר מתוך עשר.
מה שחשוב זה שנדבר על זה.
וגם אם נריב, אולי זה טוב.
זה סימן שמה שיש בינינו זה משהו ששווה לריב עליו.
הם השלימו. הרגע הזה ראוי לשיר המושלם.
סליחה. פנו דרך.
טוב, חברים. הגיע הזמן להחלקה לאחור.
היי, הבוסית של כרוזי ההחלקה על קרח נמצאת שם.
היא רוצה לדבר איתך.
אני מבטיח שאני לא עובד עליך כדי שתלך.
אם אתה מבטיח.
בדיקה. בדיקת מיקרופון. אחת, שתיים.
רגע, אני חושב שכן עבדת עליי כדי שאלך.
יש!
"איש לא אמר שזה קל אבל אנחנו נצליח אם נילחם
אנו חשים חולשה והבטן מתהפכת אבל נתגבר ונעבור את זה
כשניפול, נמהר לקום
אני חש את הכוח בעינייך
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה
מותק שלי, החזיקי מעמד
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה
מותק שלי, היי חזקה
אם אנחנו רוצים שזה יימשך לנצח
זה צריך לכאוב עוד קצת
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה"
כן!
"הרוח נושבת בין העצים
השמש מאירה מבעד לאפור
הכוכבים מחברים את השמיים
למילים שאני מנסה לומר
אם אנחנו רוצים שזה יעבוד נצטרך להשקיע מאמץ
זה לא רק כיף ומשחקים
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה
מותק שלי, החזיקי מעמד
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה
הו, מותק שלי, היי חזקה
אם אנחנו רוצים שזה יימשך לנצח
זה צריך לכאוב עוד קצת
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה..."
חכה. לא מצאת את הבוסית של כרוזי ההחלקה על קרח?
היא כועסת. לך חפש אותה.
"יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה"
כן!
"אהבה ששווה להילחם עליה
מותק שלי, תחזיקי מעמד
אם אתם רוצים שזה יימשך לנצח
זה צריך לכאוב עוד קצת
יש לנו אהבה ששווה להילחם עליה"
וסוף טוב, הכול טוב.
- יש לך קול יפה -
אני לא יכול להמשיך לכעוס עליך.
"כביסה וייבוש בשבילי מנקים את הכתמים בסבון ובאדים
שולחים החוצה ואז... ואז כבסים חדשים יורדים"
מה קורה?
"זו מכונה אוטומטית מכנית ענקית
זו עמדה להסרת כתמים הם מקרצפים את הכתמים
אם הסדינים לא נקיים יש קטשופ על הכר
יש שפתון על הווילון
מקרצפים, משפשפים עד שלא נשאר דבר
כביסה וייבוש בשבילי מנקים את הכתמים בסבון ובאדים
שולחים החוצה ואז..."
תרגום: גלית אקסלרד