Ще си измия зъбите, ще си среша косата.
Искам само да изляза сред природата.
Изпълних си задълженията, така че, мамо...
Мамо, имай милост!
Събота следобед е!
Време е за приключения!
На всяко дърво ще се кача с моя приятел ръка за ръка.
Мога да играя тук вечно.
За нищо не се безпокоя, тук се веселя.
Хвани ме, ако можеш!
Колко съм бърз, не ще предположиш.
Любимата ми събота!
Какво пълзи по тази скала? Ще го мушна и ще разбера.
Ще намеря приключение, нищо не ще ме спре!
Няма време за храна, няма време за вода.
Искам само да съм свободен!
Всъщност съм жаден.
Жаден за приключения!
На всяко дърво ще се кача, в парка мога себе си да бъда.
Мога да играя тук вечно.
За нищо не се безпокоя, тук се веселя.
Любимият ми ден! Мога да тичам и да се развличам.
От нищо не съм обезпокоен, като катерица съм освободен.
Любимият ми ден!
Събота!
Мога да играя тук вечно.
За нищо не се безпокоя, тук се веселя.
Не! - Какво?
Не към мен с това!
Това ли? Милейди, това е просто назъбена дъска.
Дръж я далеч от мен.
Само играчка е.
Аз ще го вдигна.
Казах: стой далече.
Добре ли сте?
Коул, приятелче, защо притесняваш жената с играчката си?
Здрасти, тате. - Синко.
Не става ясно, че е играчка, като изскочи и ми я размаха в лицето.
Просто си играе. Безобидно е.
Моля? Ще ти отрежа езика. - Коул.
Прощавайте, но не беше в лицето ви. - Той изскочи и се хвърли към мен.
Не се хвърли, а се наведе за чантата ви.
Не мислете за чантата.
А как да контролирате него.
"Контролирате"?
Госпожо, установихме, че е нямало заплаха.
Аз се почувствах заплашена. Беше нередно.
Нередното е да се чувствате заплашена от 11-годишен с играчка.
Какъв е проблемът? Май се сещам.
Недейте да ме изкарвате... - Каква?
Госпожо, най-добре ще е да си продължите по пътя,
а нас ни чака важна работа в Сентрал Парк.
Благодаря. Желая ви хубав ден.
Какъв й беше проблемът?
Може би е алергична към катерички.
Пакостливи катерички, лудуващи из парка ми.
Наричам ги "пакостници". Такива като теб.
Не съм лудувал. Само се мотаех наоколо.
Продължавай така.
Обичам те, тате. До после!
Приятно изкарване, Коул!
За първи път ли му беше? - Да.
Сигурно ще трябва да говорите за... - Да.
По принцип бих се включил, за да обясня какво и защо се случи току-що,
но този път май ще оставя Оуен да се справи сам.
Защо е изплашена? Какво е очаквала?
Живее в града, трябва да е свикнала с оръжията.
Да е свикнала с ножовете, да е свикнала с ръкавиците.
Това е просто бойна брадва, какъв е проблемът?
Бих си заложил главата,
че щеше да е друго, ако руса му беше косата.
Той е черно момче, хич не е опасен.
Ако се казваше Тайлър, ако беше по-миловиден.
Не те ли е срам да бягаш от един малчуган?
Ще покажа, че страхът ти е безпочвен.
Абсурдно е, че това продължава да те тревожи.
По-вероятно е слънцето да те изгори, не синът ми да те рани.
Някак той излиза виновен, но за какво?
Нека свалим картите и бъдем честни,
вместо да натъжаваш малкото черно момче.
Спомням си отново и отново.
По дяволите! Случва се отново и отново.
По дяволите! Защо се случва на него?
Спомням си отново и отново. В главата ми!
Случва се отново и отново.
В света! Знаех, че ще му се случи.
Натъжаваш малкото черно момче.
Сега трябва да обсъдим какво мислят другите за това как ходим.
Не бъди себе си!
Не трябва да забравяш какъв цвят кожа притежаваш!
Не ги плаши, защото, ако някой се обади на полицията,
първо викват "Горе ръцете", после вадят пистолети.
Имахме подробен план, той да бъде момче, а не възрастен.
Толкова съм ядосан!
Ето чудесен пример за това
защо искам децата ми да отраснат в приказка.
Да могат да бъдат супергерои или птеродактили,
да играят на магьосници без последици.
Този парк е за всички.
Защо правилата за черни са различни?
Всеки трябва да надникне в чуждото сърце,
защото само в ролевите игри всички са свободни.
Този меч е играчка, ползвай го на воля!
Няма да развалям играта, не искам тази роля.
Няма да го правя, не трябва да се налага!
Натъжаваш малкото черно момче.
Спомням си отново и отново. По дяволите!
Случва се отново и отново.
По дяволите! Как можа да му се случи?
Спомням си отново и отново.
Ментата ви. - Чудесно, няма да си мия зъбите.
Аз май приключих за днес.
Напускаш ли? - Не.
Но не мога да отида на събитието, за което тръгвате.
Фондацията "Помощ за помощта". Набира пари за прислугата на директорите.
Не можеш да си позволиш билет за 10 000 долара.
Да, благодаря.
Няма за какво. Толкова трудно ли беше?
Тръгвам, до после. - Какво ще правиш?
Ще се отдам главно на нетебърка.
Какво е това? Скандинавска кримка?
Не, "теб не те бърка". Съжалявам. Поне за следващите пет часа. Чао!
Червило ли си е сложила? И шал? Къде ли отива?
Събитието да върви по дяволите.
Явно ще се поразходя. Хелън! Вярно, че нея ще шпионирам.
Това е цялата история.
И си тръгна просто ей така, сякаш не е расистка спрямо деца.
"Нищо не е станало!"
Оуен, не мога да повярвам. Всъщност мога.
Беше неизбежно. - Да.
Твърде скоро е. Майка ти ме предупреди, но е трудно да си готов.
Дори аз бях шокиран. Толкова е малък.
Кой е малък? - Боже!
Да не говорите за 12-годишната, обиколила света?
Имала е навигация, така че не се брои.
Не, с майка ти говорехме за наши си неща.
Ипотеки, приходи. - Данъци, лихви.
Очевидно криете нещо.
Нека й кажем.
Моли, днес една жена се държа расистки към Коул.
Наистина ли?
Може ли голф количката назаем и нещо за удряне или мушкане?
Добър план! Но ще действаме разумно.
Той как реагира? Изплаши ли се?
Май не разбра, че жената е расистка.
В такъв случай... Ще говориш ли с него? Имаш подкрепата ми.
Да. Трябва да говорим.
Здрасти, приятелче! - Коул! Здравей.
Здравей, слънчо.
Дай голям гуш на мама! Обичам те.
Няма време! Трябва да се подготвим!
Забравихте ли? Лунното съвещание.
Да. Лунното съвещание е тази вечер.
Защо не обърнем внимание на това днес,
а утре да си говорим за други неща?
Чакайте, какво е това?
Да, какво е?
Тишина, женски!
Коул, женските не одобряват тон.
Тоест жените. Аз също го казах.
Това мога да обясня.
Лунното съвещание е събитие в "Кавгите на катериците".
Чества се през 3 г. по пълнолуние и е само за старейшините.
Правят се изявления, уреждат се сметки,
потушават се вражди, развалят се приятелства.
Коул се вълнува много, защото неговият герой
Мозаяс Грабителя вече е старейшина в Съвета на крадците.
И най-после е допуснат до събитието в парка.
Помниш ли? Обеща да потърсим нов, по-сериозен костюм.
Чакай, нямаш ли вече костюм? И оръжие?
Това е кама.
На Мозаяс му трябва меч, отговарящ на поста му,
и костюм, който ужасява противниците му.
Ще си сменя бельото, ако ще пробвам дрехи.
Значи ще бъде с още по-страшен костюм?
С по-голям и по-реалистичен меч? - Да.
И ще тича с него из парка по тъмно?
Всъщност не е говорил за размера. Явно стилът е по-важен.
От седмици го гледам как скицира мечове.
Иска голям меч, тате.
Трябва да говорим с него. Имаш подкрепата ми.
Добре.
Ще поговорим като баща и син на път за магазина.
Да спомена птичките и пчеличките, ако има време?
Да караме по план.
Привет, имате ли резервация?
Не, но искам маса, от която да виждам онази,
но аз да не се виждам. Ясно?
Съжалявам, но е пълно.
Благодаря ви, госпожо. - Не на мене тия!
И без "госпожо". Еднакво стари сме.
Наистина нямаме свободни маси, госп... човеко... госпожице.
Не знам как да ви наричам.
Вижте това тогава.
Глобявате ли ме? Какво става?
Чекова книжка. - Какво?
Пари! Давам ви пари. Ето.
Изглежда, една маса тъкмо се освободи.
Оттук, човеко.
Менюто ви. - Стига приказки, чао.
Хелън. Само компанията ти топли сърцето ми.
Спенсър, радвам се да те видя. - Хубаво е да те видят.
Поръчай каквото желаеш, но съм алергичен към скариди.
Да не се хвалиш?
Кога ще се съгласиш да се оженим?
След като поръчаме предястие? Скаридите изглеждат вкусно.
Няма проблем. Няколко обрива за двама влюбени.
Влюбени ли?
Имам въпрос.
Относно лудото ти създание? - Много смешно.
Чудех се дали си забелязала,
че нашите се държат странно относно КК.
"Кавгите на катериците"? Не знаех, че го съкращаваме.
Само се тревожат за теб.
Добре, май разбирам.
Така ли? Какво разбираш?
Нашите мислят, че вече съм твърде голям.
Коул, знаеш ли какво е расизъм?
Да, не съм бебе. Да се върнем на темата?
Да. Проблемът ти.
Само да знаеха за премеждията на Мозаяс в Обитаваната гора на Елърби,
нямаше да мислят така. - Разбира се.
Гледай, тате! Ще стигна клона.
Не! Почти. Пак не успях.
Коул, сине. Първо, обичам те. Като черен мъж и баща.
Какво казваш? Скачам ли по-високо от обикновено? Гледай!
Да, чудесен скок.
Не знам дали е по-висок от обикновено, но може ли да забавиш мъничко?
Исках да поговорим за нещо.
Вълнувам се за Мозаяс. Чака тази вечер, откакто го заточиха.
Бил е заточен? - Да, заради Знака на Магьосника.
Значи е бил потискан само заради нещо, което е по рождение?
Чудно, че го споменаваш. - Не.
Получаваш Знака, ако измамиш магическия народ.
По-добре да поясня. - Недей.
Без предисторията трудно ще схванеш.
Преди Големия мраз, когато били написани Свитъците...
Коул! Може ли да се включа?
Нали Мозаяс е имал премеждия?
Понякога и в нашия живот има премеждия,
особено за някои определени групи от хора.
Както в КК - невестулките са ниско в йерархията.
Говоря ти за света извън "Кавгите на катериците".
Стигнахме!
Коул! Преди да влезем...
Съжалявам, тате. Не те чувам от кеф.
Има костюми от всички известни книги и сериали.
"Плазмените хроники", "Мъгливи планини", "Схватки с пъдпъдъци".
Ето го! Намерих сектора на КК. Ще пробвам това набързо.
Коул, почакай! Ела да видиш този.
Ще бъдеш звездата на шоуто.
Без оръжия. Не, зарежи. Видях цената.
Бих избрал нещо по-драматично,
но ми харесва колко откровено жесток е този. Виж.
Ужасяващ и страшно реалистичен е.
Мерси, тате.
Тези копчета вадещи се ками ли са?
Точно! Може ли този?
Разбира се, сине.
Още по-страшен е, отколкото си представях.
Поговорихте ли си, преди да купите този костюм?
Нямахме възможност да поговорим.
Бяхте на хубава дълга разходка.
Обсъждахме други неща. - Ясно.
Ще го съблека, да не е потен за довечера.
Никой да не казва нищо.
Беше много развълнуван. Не исках да развалям парада.
Аз съм баща му. Трябва да съм барабанистът начело на парада.
Или кметът най-отзад. Метафората не е добра,
но схващате, нали? - Да.
Скъпи, по пътя на парада има дупка и трябва да го предупредиш.
Ти май ме би по метафори.
Бива ме. - Ще ида да поговорим.
Намеренията на ухажора на Хелън са сериозни
и Битси се бои, че Хелън ще напусне.
Затова се опитва да провали срещата им.
Което значи, че пийва и ги изпепелява с погледа си.
Хелън, само дай знак и ще те отведа оттук.
Защо първо не довършим яденето? Имам още малко от десерта.
Какво? Не. Спри!
Спри! Стига!
Чакай. Какво става?
Какво има? Какво те държи?
Как действаш, накъде вървиш?
Седни, разпусни и с мен се повози!
Докато майсторски те свалям.
Чакай малко! Спри се!
Нямам нужда от спасение,
а само от компанията ти за забавление. И от малко бри.
Вкусно сирене.
Искам те, скъпа! Искам да ти дам имение, скъпа!
Да заживеем заедно, скъпа!
Защо се дърпаш, ако наистина шефката ти е луда?
Така е, скъпа! Позволи да те избавя, скъпа!
Само ти ми липсваш, скъпа! Остани с мен.
Мило, но храната ще замине.
Нека я изядем.
Без кучето и космите й.
Оцени, че г-н Съдба те навести!
Битси пада и не може да стане.
Не искаш да я къпеш, нали?
Искам те, скъпа! Искам да ти дам имение, скъпа!
Да заживеем заедно, скъпа!
Защо се дърпаш, ако наистина шефката ти е луда?
Желаете ли менюто с десерти?
Не! Не искам. Махнете се. Крем брюле.
Не, оставете. Не мога да гледам повече.
Имам големи, големи планове, след като Битси си тръгне.
Или гушне букета.
Аз или кучето, един от нас ще получи сандъчето.
Ще бъда срамно, срамно, срамно срамно, срамно, срамно богата.
Като това фоа гра. Вкусно!
Но аз те искам, скъпа! Само ти ми липсваш, скъпа!
Имам куче на име Бентли.
Това не помага.
Имам много мили съседи.
Не се среща често в Ню Йорк. - Нали? Хайде!
Само ти ми трябваш, скъпа!
Какво мислиш? Заедно? Завинаги?
Добре.
- Тате, добре ли си?
Повтаряш "добре" от пет минути. Какво става?
Съжалявам. Това е наистина важно. Искам да се постарая.
Помниш ли разговора с онази жена сутринта?
Да, беше доста изнервена.
Да не я е страх от пирати?
По-скоро я е страх от чернокожи хора.
Но защо би се страхувала от мен? Аз съм само едно дете.
Сложно е, сине.
Помниш ли, като говорихме за стереотипи?
Най-вече за чернокожи мъже. - Да.
Във всичко това има много предистория,
обстоятелства, които трябва да ти обясня.
Добре. - С времето тези стереотипи,
измислени от робовладелци и "Ку-клукс-клан",
са били приети като факти.
Дори са повлияли на полицейското отношение.
Твърдяло се, че черните не усещат болка и не ги боли, като ги душат.
Представяш ли си? - Това е лудост!
Мама е много по-жилава от теб, а е бяла жена.
Знам!
Отнело век и съвместните усилия
на хора като д-р Кинг, Малкълм Екс, Мохамед Али и Джеймс Браун,
за да започнат чернокожите да се борят срещу тези идеи.
Знам за тези хора.
Кинг - мир. Малкълм Екс - насилие, ако е нужно. Мохамед Али - боксьорът.
Не те изпитвам, но браво.
После се появило видеото за Родни Кинг,
което слага край на идеята, че чернокожите си измислят тези неща.
Родни Кинг.
Сигурно трябва да знам кой е, но не знам.
Спокойно. Стоварих ти много наведнъж.
И въпреки всичко това понякога още ни възприемат за заплаха.
Дори теб ли?
Често ме изкарват страшен чернокож.
Вече не купувам градински ножици.
Като срещнах родителите на майка ти...
Баба ли го е казала?
Да. Просто се изпусна.
И така се засрами,
че се извинява в продължение на две години.
Нали няма да кажеш на майка ти?
Това е.
Не е цялата история, а само до деветдесетте години.
Но ще ти доразкажа следващия път.
Знаех, че съществуват расисти,
но не съм мислил, че някой ще се държи така към мен.
Толкова съжалявам, Коул.
Казваш ми всичко това, защото ще се случи пак ли?
Надявам се, че не.
Сигурно в една или друга ситуация...
Да, сигурно ще се случи пак.
Искам да се уверя, че си подготвен.
Може би не трябва да тичам с мечове по тъмно.
Да! Точно така!
Ето защо го обсъдихме! А и е ужасно, наистина.
Не искам да плаша хора. Не е хубаво.
И да застрашавам себе си. Също не е хубаво.
А в парка има много бели хора.
Сине, в света има много бели хора.
Не знам дали ми се ходи на Лунното съвещание.
Може да остана вкъщи и да слушам Родни Кинг.
Джеймс Браун. - Същият. Съжалявам, много имена.
Знам, няма проблем. Виж, не искам да го пропускаш.
Толкова се вълнуваше.
Какво ще кажеш да потърсим неплашещ костюм,
който все пак отговаря на очакванията ти?
Те са високи, нали? - Много.
Добре. Но нищо префърцунено.
Знам. Заяви го доста ясно.
Но мисля, че имам нещо наум.
Би било чест да имам подобно респектиращо облекло.
Но нима такова съкровище не идва с последици?
Сър, в море от лентяи и безделници
ще е чест да помогна на една приключенска душа с мисия.
Цената е без значение. - Нека играта започне.
Още не ме бива в щракането. - Ще се научиш.
Любовнико!
Здравейте. Какво правите с този пъпеш?
Прикривам се. Ти какво мислиш?
А вие коя сте? - Все тая.
Важен човек съм, но това не е важно сега.
Вие сигурно сте Битси. Хелън ми е разказвала за вас.
Значи знаеш, че искам най-доброто за нея.
А най-добре за Хелън, а и за мен, би било да напуснеш живота й.
Не се тревожете за това.
Ето как ще действаме.
Давам ти пари, ти тръгваш, без да протакаш, и оставяш Хелън.
И се сбогуваме.
Ще ми платите да оставя Хелън?
Точно така, Валентино. Довиждане. Чао. Със здраве.
Но ние с Хелън... - Офертата изтича
след три... - Чакайте!
Две... - Спрете!
Едно. - Приемам!
Толкова трудно ли беше? Сега се наведи.
Какво? - Ще ти напиша чек.
Стой мирно.
Дами! Представям ви Призрачния язовец Мозаяс.
Божичко! Харесва ми!
Това в косата ти камъчета ли са?
Фибички са. - Пак е страхотно.
Малко е като светлоотразител. Вижда се отдалеч.
Да. Любимата ми част.
Не се тревожи, козината е фалшива.
Значи без меч?
Мамо, Мозаяс вече не разчита на оръжия при конфликт.
Овладял е светлината.
Оуен, би ли превел?
Героят му е магьосник. Без оръжия.
Има кристали и камъчета в торбичката.
Ясно. Приятно изкарване довечера, Коул!
Здравей! Как беше денят ти?
За първи път ме питаш за това. - И все пак.
Ако държиш да знаеш, обядвах с приятел.
От женски пол? - Не, мъж.
Романтика ли надушвам?
Не, просто стар приятел.
Макар че винаги е искал повече.
Мил е. Може би твърде мил.
Харесвам вниманието. Защо се обяснявам?
Всичко свърши днес.
Колко жалко! Много тъжно!
Да, разстрои се, като го отрязах.
Трудно ли е за вярване?
Не ми е ясно какво точно е станало.
Кой кого е зарязал? - Има ли значение?
Просто искам да знам.
Аз скъсах с него след десерта.
Ще прекратя този разговор и ще ида да си върша работата.
Да имаш адреса му?
Ако случайно ми потрябва. - Отивам си!
Ментата ми свърши! Хелън!
Идвам.
Аз си я избрах.
ЛУННО СЪВЕЩАНИЕ
Светът е толкова объркан,
че черно момче не може да се прави на катерица крадец с голям меч.
Язовец. Всичко е наред, тате. Харесвам си костюма. Козината е мекичка.
Радвам се, сине. Гледай сега.
Внимание! Отстъпете назад, преминава черен ролеви играч.
Не се плашете!
Тате, спри. Ето го Енрике.
Коул. Забавлявай се! - Дадено.
Обичам те, сине. - И аз теб.
Енрике, изчакай ме!
Изкара ми акъла, дете!
Съжалявам, господине. - Няма проблем. Приятно изкарване.
Превод на субтитрите Божена Върбанова