Zuby si vyčistím a vlasy pročešu.
Těším se, až zas ven se dostanu.
Splněné mám práce domácí, tak mami…
Mami, buď shovívavá.
Je odpoledne sobotní.
Spousta dobrodružství.
Každý strom už znám, kámoše s sebou mám.
Klidně věčně mohl bych si tu hrát.
Starosti jsou tytam, tady zábavu si užívám.
Tak chyť mě, pokud kuráž máš.
Jsem rychlejší, než předpokládáš.
Vždycky hlavu mi zamotá, když je sobota!
Co to leze pod tím kamenem? Hned to odhalím.
Hledám dobrodružství, nic mě nezastaví.
Sváčou ani pitím čas neztrácím.
Jen volnost chci mít.
Vlastně mám žížu.
Žízním po dobrodružství.
Na každý strom vylízt, v parku můžu sám sebou být.
Klidně věčně mohl bych si tu hrát.
Starosti jsou tytam, tady zábavu si užívám.
Tenhle den je ten nej, pro hry a běhání stvořenej.
Nic mě netrápí, jsem jako veverka volný.
Vždycky hlavu mi zamotá,
když je sobota!
Klidně věčně mohl bych si tu hrát.
Starosti jsou tytam, tady zábavu si užívám.
- Ne! - Co?
Nemiř tím na mě.
Tímhle? Má paní. Ujišťuji vás, toť jen zubatá tříska.
Běž s tou věcí ode mě dál.
Je to jen hračka.
Pomůžu.
Nepřibližuj se.
Dobře. Jste v pořádku?
Cole, kamaráde,
co kdybys s tou očividnou hračkou od paní poodstoupil?
- Čau, tati. - Čau, synku.
Tak očividná není,
když vám s ní mává před obličejem.
Jen si hrál. Je neškodný.
- Co? Vyříznu ti jazyk. - Cole.
- Při vší úctě, před obličejem to nebylo. - Vyskočil, vrhl se na mě…
Nevrhl, naklonil se, aby vám zvedl tašku.
O tu se nestarejte.
Držte ho radši pod kontrolou.
„Pod kontrolou“?
Paní, jsme přesvědčeni, že vám nic nehrozilo.
Cítila jsem se v ohrožení. To není v pořádku.
V pořádku není,
když se cítíte být ohrožována 11letým klukem s hračkou.
Proč? Myslím, že vím.
Ne. Teď se snažíte…
- Nedělejte z toho… - Co?
Bylo by v zájmu všech,
kdybyste neprodleně odešla
a nezdržovala nás od důležitých záležitostí Central Parku.
Díky.
Přeju hezký den. Mějte se.
Co měla za problém?
Víš, možná je alergická na veverky.
Hlavně na veverčí uličníky, co mi plení park!
Nebo jak já říkám „veveričníky“! To přesně jsi.
Neplenil jsem. Jen jsem se potuloval, pane.
Ať to tak zůstane.
Mám tě rád. Ahoj doma!
Tak jo. Dobře se bav, Cole!
- To bylo jeho poprvé? - Jo, bylo.
- Takže nejspíš budeš muset… - Jo, musím.
Obvykle bych do toho skočil,
vysvětlil, co se stalo, a uvedl to do kontextu,
ale tentokrát to asi nechám na Owenovi. Jo.
Proč v ohrožení se cítila? Co čekala?
Žije ve městě, měla by být na zbraně zvyklá.
Má být zvyklá na nože, má být zvyklá na zbroj.
Je to jen sekyrka. Tak co má za problém?
Klidně bych se vsadil,
že reagovala by jinak, kdyby bělochem byl.
Je to černoch, a ne žádná hrozba.
Kdyby jmenoval se Tyler a byl to bílý frajer.
Jste mi ale unikát, takhle před malým šprtem utíkat.
Podezření jsou bezdůvodná, to musím vám vytýkat.
Je absurdní říkat,
že by za to měl v dnešní době pykat.
Spíš ublíží vám paprsky sluneční
než mého syna meč.
Že on je na vině? Ale proč?
Vyložme karty na stůl, mluvme otevřeně.
A neberte černouškům radost.
Pořád si to celé přehrávám.
Kruci. Je to tu zase, to se obávám.
Kruci. Jak se mu to mohlo stát?
Pořád v hlavě si to přehrávám.
Je to tu zase, to se obávám.
Proboha proč? Já věděl, že to přijde.
Chcete mýmu klukovi radost vzít.
Teď musíme mluvit o tom, co si kdo o vás myslí.
Nejde být sám sebou.
Svou barvu pleti řešit musíte, když vyděšené lidi vidíte.
Ten člověk tamhle by mohl poldy zavolat,
pak musel bych se vzdát a výstřely poslouchat.
Měli jsme plán, že tím kluka nebudeme zatěžovat.
Tohle mě tak vytáčí.
Je to ukázkový příklad,
proč chci své děti na hradě vychovávat.
Aby mohly si na superhrdiny nebo pterodaktyly hrát.
Nebo na čaroděje, aniž je někdo bude obtěžovat.
Tenhle park patří všem.
Pro všechny by měla platit stejná pravidla.
A každý by měl do svého srdce nahlédnout.
Protože nikdo není volný, dokud všichni předstírají.
Je to jen hračka, klidně si sáhni.
Neotrávím pramen, protože nechci.
Nehodlám, a ani bych neměl
brát klukovi radost.
Pořád si to celé přehrávám. Kruci.
Je to tu zase, to se obávám.
Kruci. Jak se mu to mohlo stát?
Pořád si to celé přehrávám.
- Váš crème de menthe. - Nemusím si čistit zuby.
Takže to by bylo ode mě vše.
- Co? Ty končíš? - Ne.
Jdete na akci, kam já nesmím, takže…
No jo, ta nadace Pomoc pomocným.
Shání peníze pro pomocníky v domácnosti.
Lístky stály 10 000 dolarů. Na to nemáš.
Díky za poděkování.
Nemáš zač. Bože, bylo to tak těžký?
- Uvidíme se pak. Odcházím. - Dělat co?
Pokud to musíte vědět, většinou budu dělat nicvámdo.
To je co? Skandinávské krimi drama?
Ne, nic vám do toho není. Pardon. Aspoň na příštích pět hodin. Sbohem!
Má rtěnku? A šálu? Kam to jede?
Víš co? Kašlu na ten galavečer.
Zdá se, že půjdu na procházku. Helen! No jo, to ji budu sledovat.
Takže tak.
Pak odešla jakoby nic. Jako by se k dětem běžně chovala rasisticky.
Nic zajímavýho.
Ach bože, Owene, nemůžu tomu uvěřit… Teda věřím.
- Čekali jsme to. - Jo.
Tak brzy. Tvoje máma mě varovala, ale na tohle tě nic nepřipraví.
I já byl v šoku. V tak mladém věku.
- Kdo? - Ach bože!
Mluvíte o té 12leté holce, co obeplula svět?
Měla navigační systém, takže nic moc.
Ne, mluvili jsme o rodičovských věcech.
- Hypotéky, srážky, příjmy… - Daně, úroky…
Fajn, očividně něco tajíte.
Řekneme jí to.
Nějaká žena se ke Coleovi chovala rasisticky.
To jako fakt?
Mimo mísu… Můžu si půjčit vozík a něco na plácání nebo šťouchání?
Bezva odhodlání, ale poradíme si.
Ach bože. Jak to vzal? Byl vyděšený?
Myslím, že ten rasistický útok ani nepoznal.
- No, takže s ním… - Co?
Promluvíš? V tomhle se podřídím tobě.
Jo. Asi bych s ním měl promluvit…
- Nazdar! Kamaráde! - Cole! Čau.
Ahoj, zlatíčko.
Obejmi maminku. Mám tě ráda.
Není čas! Musíme se připravit!
Zapomněli jste na Lunární slezinu?
No ano. Dnes večer.
Co se dnes soustředit na tohle
a zítra probereme jiné věci?
Co je Lunární slezina?
Jo, co je to?
Ticho, ženské.
Takhle se se ženskými nemluví… Se ženami. Bezva, teď to říkám.
Tak jo, tohle vysvětlím.
Lunární slezina je akce ze světa Veverčích válek.
TRŮN Z KLACÍKŮ
Každé tři roky za úplňku se sejde Rada starších.
Členové činí prohlášení, vyřídí si účty,
z rivalů se stanou přátelé, z přátel rivalové.
Cole se moc těší, protože jeho postava,
zlodějíček Mosiáš, je starším v Lupičské radě.
VYŠŠÍ LEVEL
Konečně se té velké události večer může zúčastnit.
Pamatuješ? Slíbils, že půjdeme koupit nový, dospělácký kostým.
Kostým už přece máš, ne? A zbraň taky.
Tohle je dýka.
Mosiáš musí mít meč odpovídající jeho postavení
a kostým, který jeho protivníkům nažene hrůzu.
Vezmu si čistý trenky, kvůli zkoušení.
Páni. Dostane ještě děsivější kostým?
- A větší, realističtější meč? - Jo.
A bude s ním v noci běhat po parku?
O velikosti meče se ani nezmínil.
Víc mu záleží na stylu.
Nevím, na návrzích meče pracuje už pár týdnů.
Určitě chce velký, tati.
Promluvíme s ním. Samozřejmě se ti podřídím.
Udělám to.
Cestou do obchodu si spolu hezky popovídáme.
Možná stihnu zakomponovat i ptáčky a včeličky.
Moc netlač na pilu.
Zdravím, máte rezervaci?
Ne, chci stůl, odkud uvidím na tamten stůl,
ale nebudu na očích. Chápete.
Bohužel máme plno, madam.
- Děkuji. - Ach bože! S tím na mě nechoďte.
A nejsem „madam“. Jsme vrstevnice.
No, opravdu žádné volné stoly nemáme, mad… osobo… slečno.
Nevím, jak vám říkat.
Mrkejte na tohle.
Dáváte mi pokutu? Co to je?
- Šeková knížka! - Co?
Peníze! Dávám vám peníze. Bože. Tady.
Páni. Víte co? Jeden stůl se právě uvolnil.
Za mnou, osobo.
- Váš lístek. - Nemluvte, zmizte.
Helen, Helen, Helen. Už jen tvá přítomnost mě hřeje v kostech.
- Spencere, ráda tě zase vidím. - Je hezké být viděn.
Dej si, co chceš, drahá, ale na krevety mám alergii.
To se chlubíš?
Kdy z tebe mohu udělat počestnou ženu?
Po pár předkrmech? Kruci, ty krevety vypadají lákavě.
To nic, to nic. Milenci snesou cokoli.
Milenci? Jako milenci?
Čau, na něco se zeptám.
- Týká se to tvý mentální slabiny? - Chytrý. Nepřijde ti,
že se naši kvůli té věci s VV chovají divně?
VV? Jasně, Veverčí války. Teď hraješ na iniciály.
Asi o tebe jen mají starost.
Fajn, už chápu.
Fakt? Co přesně chápeš?
Myslí si, že jsem na Veverčí války starej.
Cole, víš, co je rasismus, ne?
Ano, nejsem děcko. Zpět k mýmu problému.
Jasně, jasně. Tvůj problém.
Kdyby naši tušili, co si Mosiáš protrpěl, aby prošel Strašidelný les v Ellerbe,
- změnili by názor. - Rozhodně.
Hele, tati! Chytnu tu větev.
Ne! Tak. Zase nic.
Cole, synku. Především tě mám rád. Jako černoch a otec…
Cos říkal? Tati, skáču výš než obvykle? Sleduj!
Jo, slušný skok.
Nevím, jestli výš než obvykle, ale můžeš… Můžeš trochu zpomalit?
Chci s tebou o něčem mluvit.
Moc to Mosiášovi přeju.
Plánuje to od chvíle, co ho vykázali.
Vykázali ho?
Má totiž Černokněžnické znamení.
Perzekvovali ho jen kvůli jeho vzhledu?
- To je náhoda. - Ne.
Porušil slib nejednat s kouzelníky, proto to znamení.
- Měl bych vycouvat. - Ne, to ne.
Pokud jsi nečetl prequely, nepochopíš.
V době před Velkými mrazy, kdy byly sepsány Svitky…
Cole! Já… Já ti do toho skočím, kamaráde.
Mosiáš se potýkal s těžkostmi, že?
Stejné je to občas i v životě,
zvlášť pro určité skupiny lidí.
Jako ve VV. Lasičky se musí do vyšší kasty propracovat.
Tohle se už Veverčích válek netýká.
Jsme tady!
- Cole! Počkej, než tam… - Promiň, přes tu zábavu neslyším.
KOSTÝMY
Páni! Mají tu kostýmy ze všech známých knih a fantasy seriálů.
Letopisy Plazma, Kozí dívky od Mlžné hory, Křepelčí šarvátky.
Tady to je. Našel jsem sekci VV. Rychle to na sebe hodím.
Hej, Cole, počkej!
Co tenhle kostým?
Ten je vážně fešácký.
A beze zbraní. Tak nic. Viděl jsem cenu.
Zvolil bych něco dramatičtějšího, ale líbí se mi ta prostá brutalita. Hele.
Páni. Ten je děsivý a superrealistický.
Díky, tati.
Ty knoflíky jsou malé odnímatelné dýky?
Všiml sis! Můžu ven?
Jo, jistě, synku.
Páni, je ještě děsivější, než jsem čekala.
Mluvili jste spolu, než jste ten kostým koupili?
No, my… Neměli jsme moc příležitost mluvit.
Já jen, že to byla dlouhá procházka, takže…
- Nepřišla na to řeč. - No jo.
Svléknu si ho.
Nechci si ho moc zapotit.
Nic neříkejte! Ani jedna.
Měl velkou radost. Nechtěl jsem mu kazit průvod.
Jsem jeho táta. Mám jít jako bubeník v jeho čele.
Nebo možná jako starosta na konci… Špatná metafora,
- ale chápete, ne? - Jasně.
Zlato, na trase toho průvodu je výmol a ty musíš Colea varovat.
Trumflas mě s metaforou?
- Jsem profesionálka. - Jdu za ním.
Helenin nápadník začíná být pěkně neodbytný
a Bitsy se bojí, že o Helen přijde.
Proto se snaží jejich rande aktivně sabotovat.
Takže nasává za bílého dne a zpoza lístku je probodává pohledy.
Helen, stačí říct a já tě vysvobodím.
Co to nejdřív dojíst? Ještě mi zbývá dezert.
Co to… Ne. Přestaň.
Dost. Nech toho.
Počkat. Co… Co se to děje? Co to…
Holka, kde chceš být?
Pověz, co v plánu máš.
Hezky usaď se a pojď mě následovat.
Zatímco s tebou budu flirtovat.
Tak počkej moment.
Nepotřebuju zachraňovat.
Chci jen tvou společnost si užívat a Brie si vychutnat.
Výborný sýr.
Chci tebe, zlato, do střešního bytu si tě nastěhovat, zlato.
Na hromádce s tebou žít, zlato.
Proč mě odmítáš, když říkáš, že tvá šéfová je šílená?
Je to pravda, zlato, chci tě osvobodit, zlato.
Mám všechno, jen ne tebe, zlato. Drž se mě…
To mi lichotí, ale bude to studený.
Pojďme jíst.
Dost posluhování jako dosud. Nejsi ráda, že zasáhl pan Osud?
Prý že upadla a nemůže vstát.
Snad nechceš jí ještě umývat… Co?
Chci tebe, zlato, do střešního bytu si tě nastěhovat, zlato.
Na hromádce s tebou žít, zlato.
Proč mě odmítáš, když říkáš, že tvá šéfová je šílená?
Madam, nedáte si dezert?
Ne! Nechci… Běžte… Crème brûlée.
Ne, zapomeňte. Už je nemůžu ani vidět.
Mám velké, velké, velké plány, až Bitsy odejde.
Až natáhne brka.
To je mezi tím psem a mnou. Jeden z nás bude za vodou.
Budu nechutně, nechutně, nechutně bohatá.
Jako tohle foie gras. Dobré.
Ale já chci tebe, zlato. Mám všechno, jen ne tebe, zlato.
Mám psa jménem Bentley.
Tím si nepomůžeš.
Mám přátelské sousedy.
- To je v New Yorku rarita. - Že jo? No tak.
Potřebuju jen tebe, zlato.
Tak co říkáš? Spolu? Navždy?
Dobře.
- Dobře. Dobře. - Tati, jsi v pohodě?
Už pět minut říkáš „dobře“.
Co se děje?
Promiň, já jen… Tohle je významná chvíle. Chci na to jít správně.
Pamatuješ na ten incident? Dnes ráno s tou ženou?
Jo, byla pěkně vytočená.
Měla fobii z pásek na oko?
Myslím, že měla spíš fobii z černochů.
Ale proč měla strach ze mě? Jsem jen malej kluk.
To je složité, synku.
Víš, jak jsem mluvil o stereotypech?
- Jak jsou černoši znázorňováni? - Jo.
No, sahá to daleko do minulosti…
Asi bys měl znát kontext.
- Dobře. - V průběhu času ale ty stereotypy,
které si, jak jsem řekl, vymysleli otrokáři a členové Klanu,
lidé začali brát za fakta, která dokonce ovlivnila policejní postupy.
Tvrdili, že černoši necítí bolest stejně, takže škrcení nám neublíží.
- Věřil bys tomu? - Šílený.
Máma je mnohem drsnější než ty, a je běloška.
Já vím!
Chtělo to jen sto let a úsilí lidí,
jako byl dr. King, Malcolm X, Muhammad Ali, James Brown,
aby černoši začali zpochybňovat negativní obraz černochů.
Ty všechny znám.
Dr. King, mír. Malcolm X, násilí, je-li třeba. Muhammad Ali, box.
To nebyl test, ale dobře.
A pak se objevilo to video s Rodneym Kingem,
po kterém už nešlo předstírat, že je to výmysl černošské komunity.
Rodney King.
Vím, že bych ho měl znát, ale neznám.
To nic. Já… Je toho na tebe moc.
A navzdory tomu všemu nás občas stále vnímají jako hrozbu.
I tebe?
Mě se báli mnohokrát. Už ani zahradní nůžky si nekupuju osobně.
A při setkání s rodinou tvé mámy…
To řekla babi?
Jo. Bylo to jen neškodné přeřeknutí.
Bylo jí tak trapně, že se mi ještě příští dva roky omlouvala.
Mámě o tom neříkej, ano?
Takže, to je tak všechno.
Všechno ne. Jen do devadesátek.
Ale zbytek ti povím jindy.
Páni. O rasistech jsem věděl,
ale nenapadlo mě, že se tak někdo bude chovat ke mně.
Mrzí mě to, Cole.
Říkáš mi to, protože se to bude opakovat?
Doufejme, že ne.
Ale pokud… Nejspíš se objeví jedna dvě další okolnosti…
Tak jo, ano, stane se to znovu.
Chci mít jistotu, že budeš připravený.
Asi bych tu v noci neměl pobíhat se dvěma děsivými meči.
Ano! Výborně!
Proto ten rozhovor. Ale taky je to strašný.
Nechci nikoho děsit. To není zábava.
A nechci ohrožovat sebe. To taky není zábava.
A park je plný bělochů.
Synku, život je plný bělochů.
Tati, na tu Lunární slezinu už jít nechci.
Zůstanu doma a budu poslouchat Rodneyho Kinga.
- Jamese Browna. - Jamese Browna. Jasně. Moc jmen.
Já vím, to nic. Poslyš, nechci, abys o to přišel.
Tolik ses na to těšil.
Co takhle kostým, který nebude děsivý,
ale splní tvé vysoké nároky? Stylem.
- Jsou vysoké, že? - Velmi.
Fajn, ale nic provokativního. Do toho nejdu.
Já vím. Vysvětlil jsi to velmi důkladně.
Co kdybych měl jiný nápad?
Nosit takové roucho vzbuzující bázeň by byla čest.
Ale za tolik zlata bys jistě čelil velkému postihu.
V té záplavě povalečů a budižkničemů
mi bude ctí pomoci člověku s duší pravého dobrodruha.
- Nehledě na cenu. - Nechť se hra započne.
- Pokaždý mi vyklouzne. - Ty to vylepšíš, synku.
- Fešáku. - Zdravím. Co děláte s tím melounem?
Schovávám se za něj. Co asi?
- Jste… - Nedůležité.
Teda, jsem důležitá, ale to teď není důležité.
Vy jste jistě Bitsy. Helen mi o vás hodně vyprávěla.
Pak víte, že chci pro Helen to nejlepší.
- No… - A bude v jejím i mém zájmu,
když jí zmizíte ze života.
O to se vy nemusíte starat.
Bude to takhle.
Dám vám peníze, nezastavíte, neprojdete startem a neshrábnete Helen.
Pak uděláte pá, pá.
Zaplatíte mi, abych se s ní nevídal?
Přesně tak, Valentino. Au revoir. Ciao. Čágo, pablbe.
- Ale my dva… - Jednorázová nabídka,
- vyprší za tři… - Počkat!
- Dva… - Počkejte!
- Jedna. - Beru!
Správně. Bylo to tak těžké? Předklonit.
- Co? - Vypíšu vám šek!
Nehýbat.
Dámy! Přichází Přízračný jezevec Mosiáš.
Ach bože. Krása!
Ty kamínky máš vpletené do vlasů?
- Jsou to jen vlásenky. - Skvělý.
Leskneš se. Super pro lepší viditelnost.
Jo. To je na tom to nejlepší.
A neboj, je to umělá jezevčí kůže.
Takže žádný meč?
Matko, Mosiáš už konflikty neřeší primitivními zbraněmi.
Ovládá světelnou magii.
Owene, přeložíš nám to?
Kouzlí. Beze zbraní. Vidíte ten váček? Má v něm krystaly nebo oblázky.
Chápu. Cole, dobře se bav.
Ahoj, jak ses měla?
Na to jste se nikdy neptala.
A přesto se ptám.
Pokud to musíte vědět, vyšla jsem si na oběd.
- S kamarádkou? - Ne, s mužem.
Máte spolu románek?
Ne, je to jen starý přítel.
Ale vždycky chtěl být něčím víc. Je milý. Možná až moc.
Těší mě jeho pozornost. Proč vám to říkám?
Dneska to skončilo.
Ne, to je škoda. Velká škoda.
Vzalo ho, když jsem ho odmítla.
Je tak těžké tomu uvěřit?
Jen mě některá ta specifika matou.
- Kdo se rozešel s kým? - Záleží na tom?
Jen to potřebuju vědět.
Já se rozešla s ním, po dezertu.
Končím tento rozhovor a jdu dělat práci.
Nemáš náhodou jeho adresu?
- Kdybych ho potřebovala. - Odcházím!
Došlo crème de menthe! Helen!
Jo, už jdu.
Vybrala jsem si ji.
LUNÁRNÍ SLEZINA
Štve mě, že svět je tak šílený,
že si malý černošský kluk nemůže hrát na veverčího zloděje s meči.
Jezevčího. To nic. Je to pěkný kostým. Ten kožich je příjemný.
To jsem rád, synku. Tak jdeme na to.
Pozor, vážení! Ustupte, je tu černošský aktér.
Nelekejte se.
Tati, přestaň! Tamhle je Enrique.
- Cole, dobře se bav. - Budu.
- Mám tě rád, synku. - Já tebe taky.
Enrique, počkej!
Pro lásku… Vyděsils mě k smrti!
- Pardon, pane. - To nic. To nic. Dobře se bav.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová