Iztīrīšu zobus Saķemmēšu matus
Tik ļaujiet man svaigā gaisā iet
Visu apdarīju, tāpēc mamm…
Mamm, esi mierīga!
Ir sestdienas pēcpusdiena
Tas nozīmē dēkas
Ir kokā man jākāpj Draugs līdzi ir jāsauc
Spēlēties man te patīk
Jāraizējas man nav Valda jautrība
Ja varat, noķeriet!
Es ātrāks Nekā tas jums šķiet
Šī vienmēr mana diena Sestdiena!
Jā, jā!
Kas tas, kas rāpo tur? Pabakstīšu, tad manīs
Jāatrod piedzīvojums Nekas nekavēs mani
Nav laika man ēst Nav laika man dzert
Tikai gribu būt brīvs
Vispār esmu diezgan izslāpis.
Izslāpis es pēc dēkām
Visos kokos es kāpšu Varu parkā būt patiess
Spēlēties man te patīk
Jāraizējas man nav Valda jautrība
Šī diena - mīļākā Varu skriet, spēlēties
Rūpju nav man nekādu Brīvs kā vāvere es
Šī vienmēr mana diena
Sestdiena!
Jā, jā
Spēlēties man te patīk
Jāraizējas man nav Valda jautrība
-Nē! -Ko?
Nebaksti man ar to!
Ar šo? Milēdij, es galvoju, ka tas ir tikai robains skals.
Nenāc man klāt ar to mietu!
Tā ir tikai rotaļlieta.
Es pacelšu.
Teicu: nenāc man klāt!
Labi. Jums viss kārtībā?
Kol, draudziņ!
Tu varētu neuzmākties šai sievietei ar savu nepārprotamo rotaļlietu.
-Sveiks, tēt! -Sveiks, dēls!
Tā nebūt nav nepārprotama rotaļlieta,
kad viņš lec ārā no krūmiem, vicinot to man sejā.
Viņš tikai spēlēja lomu spēli. Viņš ir nekaitīgs.
-Nekaitīgs? Nošņāpšu tev mēli! -Kol!
-Visu cieņu, bet tas nebija jums sejā. -Viņš izlēca un metās man virsū…
Viņš nemetās, bet noliecās, lai palīdzētu pacelt maisiņu.
Par maisiņu neraizējieties!
Raizējieties labāk par to, kā viņu apvaldīt.
Apvaldīt?
Kundze, šķiet, esam noskaidrojuši, ka apdraudējuma nebija.
Es jutos apdraudēta. Tas nebija labi.
Pateikšu, kas nebija labi.
Tas, ka jums likās, ka jūs apdraud 11 gadus vecs zēns ar rotaļlietu.
Par ko tas liecina? Šķiet, es zinu gan.
Nē. Nu jūs mēģināt…
-Nemēģiniet to pārvērst par… -Par ko?
Kundze, domāju, ka vislabāk
visām iesaistītajām pusēm būtu, ja jūs ar steigu dotos prom
un ļautu mums turpināt svarīgos un nozīmīgos Centrālparka darbus.
Liels paldies.
Lai jums laba diena! Visu labu!
Kas tai sievietei kaiš?
Varbūt viņai ir alerģija pret vāverēm.
Īpaši pret vāveru neliešiem, kas laupa manā parkā,
jeb, kā es saku, pret vāviešiem. Lūk, kas tu esi.
Es nelaupīju. Ser, es tikai slaistījos.
Lai tā arī paliek!
Tevi mīlu, tēt. Tiksimies mājās!
Labi. Izklaidējies, Kol!
-Tā bija pirmā reize? -Jā. Jā gan.
-Tad tev droši vien vajadzēs… -Jā. Jā gan.
Parasti es šajā brīdī iesaistītos,
lai paskaidrotu, kas tikko notika un kāds ir konteksts,
bet šoreiz es ļaušu to izdarīt Ouenam. Jā.
Nu kāpēc apdraudēta? Ko viņa sadomājās?
Dzīvojot šai pilsētā Pie ieročiem būtu bijis jāpierod
Jāpierod pie nažiem Pie bruņinieku cimdiem
Tas - tikai kaujas cirvis Kas jums par problēmu?
Par to es galvu ķīlā Ielikt varētu
Viņa citādi reaģētu Ja blondu puiku redzētu
Viņš ir melnādains Un tiktu uztverts maigāk
Ja viņu sauktu Tailers Ja āda būtu gaišāka
Jūs nu gan esat! No maza puikas bēgat
Es skaidri teikšu Jūsu aizdomām nav pamata
Un tas ir absurds
Ka par to vispār Mums aizvien jārunā
Jūs drīzāk cietīsiet No saules apdeguma
Nekā no mana dēla Zobena
Tagad vainīgs ir viņš? Nu par ko?
Liksim kārtis galdā! Runāsim tieši
Nevis laupīsim Melnam zēnam prieku
Es atceros to vēlreiz un vēl
Velns! Tas atkārtojas vēlreiz un vēl
Velns! Kā varēja tas notikt ar viņu?
Es atceros to vēlreiz un vēl Savā prātā
Tas atkārtojas vēlreiz un vēl
Pasaulē Es zināju - tas notiks ar viņu
Jūs gribat laupīt Melnam zēnam prieku
Tagad mums jārunā Par to, ko citi par tevi padomā
Nē, neesi tu pats!
Jo tev ir jādomā Par to, ka tava ādaskrāsa
Citus izbiedē
Jo, ja tas cilvēks tur Policistus sauks
Būs rokas gaisā jāceļ Un brīdinot tiks šauts
Mums bija plāns Ļaujiet viņam mazam būt, ne lielam
Cik es esmu dusmīgs!
Lūk, šis gadījums Perfekti rāda
Kāpēc gribu Lai bērni pilī uzaug
Lai var viņi būt supervaroņi Vai pterodaktili
Vai izlikties, ka ir burvji Bez liekām raizēm
Šis parks ir atvērts visiem
Te noteikumiem jābūt vienādiem Lai cik katrs tumšs
Un visiem jāieskatās Ir sirdī pārējiem
Jo neviens nebūs brīvs Līdz to sapratīsim
Tas - rotaļu zobens Rokā paturiet, ja gribat
Es apmelot nesākšu Jo to es negribu
Es tā nedarīšu Jo nevajadzētu
Atņemt melnam zēnam prieku
Es atceros to vēlreiz un vēl Velns!
Tas atkārtojas vēlreiz un vēl
Velns! Kā varēja tas notikt ar viņu?
Es atceros to vēlreiz un vēl
-Te būs jūsu piparmētru liķieris. -Labi. Nu man nebūs jātīra zobi.
Tad es laikam te esmu beigusi.
-Ko, tu aizej no darba? -Nē.
Vienkārši jūs dosieties uz pasākumu, uz kuru man doties nav ļauts, tāpēc…
Pareizi. Fonds Palīdzība palīgiem.
Tas vāc naudu mājkalpotājiem, kuri palīdz direktoriem.
Viena biļete maksāja 10 000 $. Tu to nevari atļauties.
Paldies, ka par mani iedomājāties.
Lūdzu. Ak dievs, vai tad bija tik grūti to pateikt?
-Tiksimies vēlāk. Es eju. -Ej darīt ko?
Ja jums tas jāzina, es lielākoties nodarbošos ar kasjumspar.
Kas tas ir? Skandināvu krimināldrāma?
Nē, kas jums par daļu. Atvainojiet! Vismaz nākamās piecas stundas. Atā!
Viņa uzkrāsojusi lūpas? Un aplikusi šalli? Uz kurieni viņa dodas?
Zini ko? Piekāst tos Palīdzēsim palīgiem svētkus!
Izskatās, ka iešu pastaigā. Helēna! Nuja. Es taču izsekoju viņu.
Nu, jā, un viss.
Un viņa aizgāja, it kā nekas nebūtu bijis,
it kā viņa pret bērniem izturētos rasistiski visu laiku.
Zini, "nekā tāda"!
Ak dievs, Ouen! Neticami… Tas ir, pilnīgi ticami.
-Mēs zinājām, ka tā būs. -Protams.
Bet tik drīz! Tava mamma mani brīdināja, bet tam nevar sagatavot nekas.
Jāsaka: pat es biju šokā. Viņš ir tik mazs.
-Kurš ir mazs? -Ak dievs!
Vai runājat par 12 gadus veco meiteni, kas apburāja apkārt pasaulei?
Viņai bija navigācijas sistēma, tāpēc tas neskaitās.
Nē, mēs ar mammu runājām par vecāku lietām.
-Hipotēkas, atvilkumi, ieņēmumi… -Nodokļi, procenti…
Tā. Jūs acīmredzami kaut ko slēpjat.
Mums viņai jāizstāsta.
Mollij, šodien parkā kāda sieviete pret Kolu izturējās rasistiski.
Nopietni? Pilnīgi citā sakarā - tēt, vai varu aizņemties golfa mašīnu
un kaut ko, ar ko var sist vai bakstīt?
Man patīk tava enerģija, bet mēs ar to tiksim galā pareizi.
Ak dievs! Kā ar to tika galā viņš? Vai satraucās?
Šķiet, viņam neienāca prātā, ka tā sieviete izturas rasistiski.
-Nu, tātad tu… -Ko?
Runāsi ar viņu? Es, protams, ļaušu izlemt tev.
Jā. Laikam jāiet ar viņu parunāt…
-Ei! Draudziņ! -Kol! Čau!
Jā, čau, mīļais!
Apskauj mammīti! Es tevi mīlu.
Nav laika! Jāgatavojas.
Esat aizmirsuši? Šonakt ir Mēness pārrunas.
Tieši tā. Mēness pārrunas tiešām ir šonakt.
Mēs varētu šodien pievērsties tām
un par citām lietām runāt rīt.
Pag, kas ir Mēness pārrunas?
Jā, kas tās ir?
Klusu, sievišķi!
Kol, tā nedrīkst runāt ar sievišķiem…
Sievietēm. Vareni, nu es pati tā saku.
Tā, šo es varu paskaidrot.
Mēness pārrunas ir pasākums, kas notiek Vāveru Kāvēju pasaulē.
VĀVERES KĀVĒJAS SPRUNGUĻU UN ZARU TRONIS
Tas notiek reizi trīs gados pilnmēness laikā,
un tajā piedalās tikai vecajie.
Tiek izteikti paziņojumi, nokārtoti rēķini,
sāncenši kļūst par draugiem, draugi par sāncenšiem.
Kols ir sajūsmā, jo viņa spēlētais tēls
Mosija Pilferers tagad ir vecajais zagļu padomē.
AUGSTĀKS LĪMENIS
Tāpēc šonakt viņš beidzot drīkst apmeklēt šo lielo pasākumu parkā.
Atceries, tēt? Tu man apsolīji nopirkt jaunu
un nopietnāku kostīmu.
Pag, vai tad tev jau nav kostīms? Un ierocis?
Šis ir duncis.
Mosijam vajadzīgs īsts zobens, kas atbilst viņa statusam,
un apģērbs, kas iedveš šausmas viņa pretiniekos.
Uzvilkšu tīru apakšveļu, lai varu pielaikot jaunus kostīmus.
Tātad viņš dabūs vēl baisāku kostīmu?
-Ar lielāku, reālistiskāku zobenu? -Jā.
Ar ko naktī skraidīt pa parku?
Taisnību sakot, zobena izmēru viņš nav pieminējis.
Viņam noteikti svarīgāks ir stils.
Nezinu gan. Viņš skicē zobenus jau nedēļām.
Viņš noteikti plāno ko lielu, tēt.
Mums ar viņu jārunā, Ouen. Bet, protams, ļaušu izlemt tev.
Es to izdarīšu.
Mums būs jauka tēva un dēla saruna pa ceļam uz kostīmu veikalu.
Ja atliks laiks, pastāstīšu arī taisnību par stārķiem un kāpostiem.
Nepārcenties, mīļais!
Sveiki! Vai jums ir rezervācija?
Nē, bet man vajadzēs galdiņu, no kura var redzēt to galdiņu,
bet arī nost no acīm. Jūs sapratāt.
Atvainojiet! Mums viss ir pilns, kundze.
-Paldies. -Ak dievs! Nestāstiet man, ka ir pilns.
Un nesauciet mani par kundzi! Esam viena vecuma.
Mums tiešām nav brīvu galdiņu, kun… person… jaunkundz!
Es nezinu, kā jūs uzrunāt.
Tad paskatieties uz šo!
Vai izrakstāt man soda kvīti? Kas notiek?
-Tā ir čeku grāmatiņa. -Kas?
Nauda! Es dodu jums naudu. Ak dievs! Ņemiet!
Oho! Zināt ko? Izskatās, ka viens galdiņš tikko atbrīvojās.
Nāciet līdzi, persona!
-Ēdienkarte. -Mazāk runāt, ātrāk aiziet!
Helēna! Mana sirds priecājas, ka varu būt tavā sabiedrībā.
-Spenser, prieks tevi atkal redzēt. -Patīkami, ka mani redz.
Pasūti, ko vēlies, mana jaukā, bet man ir alerģija pret garnelēm.
Vai tu ar to lielies?
Kad tu man ļausi ievest tevi laulības ostā?
Varbūt, kad pasūtīsim kādas uzkodas? Sasodīts, garneles izskatās gardas.
Nekas. Maza nātrene mīlniekiem netraucēs.
Mīlniekiem? Mīlnie-mīlniekiem?
Ei, drīkstu ko pajautāt?
-Par tavām mēnessērdzīgo sarunām? -Nemaz nav smieklīgi.
Nē, tikai prātoju, vai esi pamanījusi,
ka mamma ar tēti pret VK lietām izturas dīvaini.
VK? Nuja - Vāveres Kāvējas. Nesapratu, ka sauc pirmos burtus.
Domāju - viņi par tevi uztraucas.
Skaidrs. Es laikam saprotu.
Tiešām? Ko tieši tu saproti?
Mamma ar tēti domā, ka Vāverēm Kāvējām kļūstu par vecu.
Kol, tu zini, kas ir rasisms, ja?
Jā. Neesmu jau bērns. Vai varam runāt par manu problēmu?
Jā, nuja. Par tavu problēmu.
Šķiet - ja mamma ar tēti zinātu, kādus pārbaudījumus
Mosija izturēja, lai izietu caur Elerbijas Spoku mežu,
-viņi pārdomātu. -A-ha. Noteikti.
Paskat, tēt! Es aizsniegšu to zaru.
Nē! Tūlīt būs. Atkal nekā.
Kol! Dēls! Pirmkārt, es tevi mīlu. Kā melnādainais un kā tēvs es…
Ko tu teici? Tēt, vai es lecu augstāk nekā parasti? Skaties!
Jā, labs lēciens.
Nezinu, vai augstāks nekā parasti,
bet vai tu… Vai vari iet mazliet lēnāk?
Gribēju ar tevi par kaut ko parunāt.
Esmu tik satraukts par Mosiju!
Viņš plānoja šo nakti, jau kopš tika izraidīts.
Mosija tika izraidīts?
Jā, tāpēc ka viņam ir burvja zīme.
Tātad viņu vajāja tikai tāpēc, ka tāds viņš bija piedzimis?
-Interesanti, ka to piemini. -Nē.
Burvja zīmi dabū tad,
ja netur vārdu darījumos ar burvju tautu.
-Tā, man jāpakāpjas atpakaļ. -Nē, nekāpies!
Ja neesi lasījis priekšstāstu, neko nesapratīsi.
Tātad - pirms Lielā sala, kad tika sarakstīti Ruļļi…
Kol! Ļauj man… Ļauj man iejaukties, draugs!
Tu zini, ka Mosija tika cauri grūtībām.
Dažreiz grūtības ir arī īstajā dzīvē,
īpaši noteiktām cilvēku grupām.
Tāpat kā VK. Zebiekstes ir no zemākas šķiras, un tām jāpūlas, lai tiktu augstāk.
Es vairāk runāju par to, kas nav saistīts ar Vāverēm Kāvējām.
Esam klāt!
Ei! Kol! Pag! Pirms ejam iekšā…
Atvaino, tēt! Es nedzirdu, jo te ir jautri.
KOSTĪMU VEIKALS
Te ir kostīmi no visām slavenajām grāmatu sērijām un fantāzijas seriāliem.
Plazmas Hronika, Miglainā kalna kazas meitenes, Paipalu sadursmes.
Esam klāt. Atradu VK nodaļu. Ātri pielaikošu šos.
Ei, Kol! Pagaidi!
Tev vajadzētu apskatīt šo.
Izskatās iespaidīgs.
Turklāt nav ieroču. Nekas. Ieraudzīju cenu.
Parasti es izvēlētos ko dramatiskāku,
bet man patīk šī tērpa vienkāršā brutalitāte. Paskaties!
Tu re! Šis ir biedējošs un superreālistisks.
Paldies, tēt.
Un vai tās pogas ir mazi, izņemami dunči?
-Tu pamanīji! Drīkstu tāds iet uz ielas? -Jā. Kā tad, dēls.
Vai! Tas ir vēl baisāks, nekā es iztēlojos.
Vai aprunājāties,
pirms nopirkāt tieši šo kostīmu?
Nu, mums īsti nebija izdevības aprunāties.
Jums taču bija jauka, gara pastaiga, tāpēc…
-Mēs runājām par ko citu. -Skaidrs. Jā.
Tagad iešu to novilkt.
Negribu, ka tas līdz vakaram sasvīst.
Neko nesakiet! Neviena no jums.
Viņš bija tik priecīgs. Es negribēju sabojāt viņa parādes gājienu.
Esmu viņa tētis. Man vajadzētu komandēt šo parādi un soļot tās priekšgalā
vai kā mēram iet beigās… Man nepatīk šī metafora,
-bet jūs sapratāt, ja? -Protams, tēt.
Mīļais, parādes ceļā ir bedre,
un tev viņš par to jābrīdina.
Vai uzlaboji manu metaforu?
-Esmu profesionāle. -Iešu ar viņu parunāt.
Nu tā. Helēnas pielūdzējs izturas ļoti apņēmīgi,
un Bitsija satraucas, ka Helēna varētu viņu atstāt.
Tāpēc tagad viņa aktīvi cenšas viņu randiņu izjaukt.
Ar to es domāju, ka viņa dzer dienas laikā
un pāri ēdienkartei raida niknus skatienus.
Helēna, tik saki vienu vārdu un es tevi aizvedīšu prom no šī visa.
Vai mēs nevarētu vispirms paēst? Man vēl ir palicis deserts.
Ko tu… Nē. Izbeidz!
Beidz! Izbeidz!
Pag! Kas notiek? Ko tu…
Jou, meitēn, kas ir? Kur gribi tu palikt?
Saki - ko gribi darīt Un kur gribi būt
Atzvelies, atpūties Un tad līdzi man brauc!
Es komplimentus bārstīšu Tevi pielūgšu
Paga! Acumirkli!
Nevajag Lai mani glāb
Gribu tikai pabūt ar tevi Un baudīt brī
Cik labs siers!
Es gribu, mazā Lai tu dzīvo smalki, mazā
Esi kopā ar mani, mazā!
Kāpēc negribi? Pati stāstīji Tava priekšniece psiha
Tā ir, mazā Ļauj tevi atbrīvot, mazā!
Man trūkst vienīgi tevis, mazā Paliec ar mani…
Tu runā mīļi Bet ēdiens negaidīs
Labāk ēdīsim!
Nebūs jāstaidzina suns Spalvas jārausta
Vai nepriecājies tu Ka dzīvē pavērsiens?
Pirms zemē gāžas Bitsija It kā skāris to zibens
Vai gribi, lai tev jāmazgā viņas… Kas?
Es gribu, mazā Lai tu dzīvo smalki, mazā
Esi kopā ar mani, mazā!
Kāpēc negribi? Pati stāstīji
Tava priekšniece psiha
Kundze, vai nevēlaties aplūkot desertu karti?
Nē! Negribu… Ejiet nost… Crème brûlée!
Nē, lai paliek! Nespēju uz viņiem vairs skatīties.
Man ir lieli, lieli, lieli plāni Kad nebūs Bitsijas
Jeb kad viņa noliks karoti.
Viss paliks sunim vai man
Lai nu kā Viens no mums tiešām starā būs
Es būšu baisi, baisi, baisi Baisi, baisi, baisi bieza
Kā šī foie gras šķēle. Laba.
Bet gribu tevi, mazā Man trūkst vienīgi tevis, mazā
Man ir suns vārdā Bentlijs
Tas nepalīdz.
Man ir kaimiņi Kas ir ellīgi draudzīgi
-Ņujorkā tā notiek ļoti reti. -Vai ne? Nu, lūdzu!
Man vajag tikai tevi, mazā
Nu, ko teiksi? Kopā? Uz mūžu?
Tā.
-Tā. -Tēt, tev viss kārtībā?
Tu saki "tā" jau piecas minūtes.
Kas notiek?
Atvaino, draudziņ, es tikai… Tas ir ļoti nopietni.
Es gribu to izdarīt labi.
Vai atceries to starpgadījumu? Šorīt ar to sievieti?
Jā, viņa bija ļoti uzvilkusies. Domā - viņai bija fobija no acu apsējiem?
Domāju, ka viņai bija fobija no melnādainajiem.
Bet kāpēc lai viņa baidītos no manis? Esmu tikai mazs puika.
Tas ir sarežģīti, dēls.
Atceries, kad runājām par stereotipiem?
-Un to, kā melnādainie tiek attēloti. -Jā.
Nu, aiz tā ir vesels stāsts…
Konteksts, kas man tev vēl jāizstāsta.
-Labi. -Laika gaitā šos stereotipus,
kurus bija izdomājuši vergturi un kukluksklana biedri,
sāka uztvert kā faktus,
un tie pat ietekmēja oficiālo policijas politiku.
Viņi apgalvoja, ka melnādainie nejūt sāpes kā pārējie,
tāpēc žņaugšana mums nekaitē.
-Spēj tam noticēt? -Tas ir ārprāts!
Mamma ir daudz izturīgāka par tevi, un viņa ir ļoti balta dāma.
Es zinu!
Bija vajadzīgs tikai gadsimts un tādu cilvēku pūles
kā Luters Kings, Malkolms Ikss, Muhameds Alī, Džeimss Brauns,
lai melnādainie sāktu apstrīdēt to, cik negatīvi tiek attēloti.
Pag, es viņus visus zinu.
Kings - miers. Malkolms Ikss - vardarbība, ja nepieciešams. Muhameds Alī - bokseris.
Tas nebija tests, bet - labi.
Un tad parādījās video par Rodniju Kingu,
kas vairs neļāva izlikties,
ka melnādaino kopiena to visu izdomā.
Rodnijs Kings.
Zinu, ka man vajadzētu zināt, kas viņš ir, bet es nezinu.
Tas nekas. Es vienā reizē stāstu ļoti daudz.
Tomēr, par spīti tam, dažreiz mūs tomēr uztver kā draudu.
Pat tevi?
Kol, esmu bijis baisais melnādainais daudzreiz.
Man bija jāatsakās no dārza šķēru pirkšanas klātienē.
Un, kad pirmoreiz tikos ar tavas mammas ģimeni…
Ko? Tā pateica vecmamma?
Jā. Tas viņai tikai tā izspruka,
un viņai bija kauns.
Nākamos divus gadus viņa atvainojās ik reizi, kad mani satika.
Nesaki mammai, ka tev to izstāstīju, ja?
Tātad - jā, tā nu tas ir.
Nu, ne tikai tā. Esam tikuši tikai līdz '90. gadiem.
Bet pārējo es izstāstīšu citreiz.
Padomā! Es zināju, ka rasisti ir, tēt,
bet nebiju iedomājies, ka rasistiski varētu izturēties pret mani.
Man ļoti žēl, Kol.
Vai tu man to stāsti tāpēc, ka tā notiks atkal?
Ceru, ka nē.
Bet, ja… Nu, iespējams, ka būs vēl kāda reize vai divas…
Nu, jā. Tas pilnīgi noteikti notiks atkal.
Es tikai gribu, lai esi tam gatavs.
Man droši vien nevajadzētu naktī skraidīt apkārt
ar diviem baisiem zobeniem.
Jā! Tieši tā.
Tādēļ par to ir jārunā. Bet vispār tas ir briesmīgi.
Es negribu nevienu biedēt. Tas nav jautri.
Un negribu apdraudēt pats sevi. Arī nav jautri.
Un parkā ir ļoti daudz baltādaino.
Dēls, ļoti daudz baltādaino ir visā dzīvē.
Tēt, es negribu iet uz Mēness pārrunām.
Labāk palikšu mājās un paklausīšos kādu Rodnija Kinga albumu.
-Džeimsa Brauna. -Džeimsa Brauna. Jā. Atvaino! Daudz vārdu.
Zinu. Tas nekas. Klau, Kol, es tiešām negribu, ka to palaid garām.
Tu tik ļoti to gaidīji.
Varbūt mēs varētu atrast kostīmu, kas nav biedējošs
un tomēr atbilst taviem augstajiem standartiem? Stila ziņā.
-Tie ir augsti, vai ne? -Ļoti.
Labi. Bet bez izrādīšanās. Es neizrādīšos.
Zinu. Tu to izskaidroji ļoti izsmeļoši.
Bet, ja nu es pateiktu, ka man padomā ir kas cits?
Es būtu pagodināts, ja man būtu šāds bijību iedvesošs tērps.
Bet, ja izdosi tik daudz zelta, tev būs jāpiedzīvo smagas sekas.
Ser, dzīvojot starp slaistiem un slīmestiem,
būšu pagodināts palīdzēt kādam,
kas savos meklējumos dodas ar patiesu dēkaiņa sirdi.
-Pie velna cenu! -Tad spēle sākas.
-Tie knipji man joprojām neizdodas. -Gan iemācīsies, dēls.
Mīlnieciņ!
Ei, sveiki! Ko jūs darāt ar to meloni?
Uzvedos neuzkrītoši. Vai tad nav redzams?
-Un jūs būtu? -Nav svarīgi.
Tas ir, esmu ļoti svarīga, bet tas tagad nav svarīgi.
Jūs noteikti esat Bitsija. Helēna man daudz par jums ir stāstījusi.
Tad jau zināt, ka es Helēnai vēlu visu to labāko.
-Nu… -Un Helēnai vislabāk būtu -
un arī man -, ja jūs viņas dzīvē vairs neparādītos.
Diez vai jums par to būtu jāraizējas.
Es pateikšu, kā viss notiks.
Es iedošu jums naudu, jūs dosieties tālāk,
te neatgriezīsieties un neņemsiet līdzi Helēnu.
Un tad jūs nozudīsiet.
Jūs samaksāsiet, lai es vairs neredzētu Helēnu?
Tieši tā, Valentīno. Au revoir! Ciao! Pazūdiet, tirliņ!
-Bet mēs ar Helēnu… -Es šo piedāvājumu neatkārtošu,
-un tas nebūs spēkā pēc trim… -Pag!
-Divām… -Uzgaidiet!
-Vienas. -Ņemšu naudu.
Pareizi. Vai tad bija tik grūti? Tagad pietupieties!
-Ko? -Izrakstīšu jums uz muguras čeku.
Stāviet mierā!
Dāmas! Iepazīstieties - āpša rēgs Mosija.
Ak tu dieniņ! Man patīk.
Vai tie dārgakmeņi tev matos ir iepīti?
-Tikai iesprausti. -Vienalga forši.
Tas šķiet atstarojošs. Tevi labāk varēs redzēt.
Jā. Tas man patīk vislabāk.
Un neraizējies - āpša kažoks ir sintētisks.
Tātad zobena nav?
Māt, Mosija konfliktus vairs nerisina ar primitīviem ieročiem.
Viņš ir apguvis gaismas mākslu.
Ouen, vai vari iztulkot?
Nu viņa tēls ir burvju mākslinieks. Bez ieročiem.
Redzi maisiņu? Tajā ir kristāli, oļi vai kas tāds.
Sapratu. Kol, lai tev izdevies vakars!
Sveika! Kā pagāja diena?
Jūs man nekad to neesat jautājusi.
Bet tagad jautāju.
Ja nu jums jāzina, biju pusdienās ar paziņu.
-Ar meiteni? -Nē, ar vīrieti.
Vai tas ir kas romantisks?
Nē. Viņš ir tikai sens draugs.
Vienmēr gan ir gribējis būt kas vairāk.
Viņš ir jauks. Varbūt pat pārāk.
Man patīk uzmanība. Kāpēc es jums to stāstu?
-Lai nu kā, tas viss šodien beidzās. -Ak nē! Žēl gan. Cik skumji!
Jā, viņš sabēdājās, kad es visu atsaucu.
Vai tam tik grūti noticēt?
Mani tikai samulsināja dažas detaļas.
-Kurš kuru īsti pameta? -Vai tas ir svarīgi?
Man tiešām jāzina.
Es pametu viņu, kad bijām apēduši desertu.
Lai nu kā, es tagad pārtraukšu šo sarunu un iešu strādāt.
Vai tev gadījumā nav viņa adrese?
-Ja nu man viņu pēkšņi ievajagas. -Eju projām.
Mums beidzies piparmētru liķieris. Helēna!
Jā, nāku.
Es tiešām izvēlējos viņu.
MĒNESS PĀRRUNAS
Man žēl, ka pasaule ir tik sačakarēta,
ka mazs melnādains zēns nevar izlikties
par izdomātu zaglīgu vāveri ar milzu zobeniem.
Par āpsi. Nekas, tēt. Man patīk šis kostīms. Kažoks ir ļoti mīksts.
Tas labi, dēls. Tad iesim!
Uzmanību, ļaudis! Paejiet malā! Nāk melnādains tēlotājs.
Nesatraucieties!
Tēt, izbeidz! Tur ir Enrike.
-Kol! Izpriecājies! -Tā arī darīšu.
-Es tevi mīlu, dēls. -Es arī tevi mīlu.
Enrike, pagaidi!
Ak tu debess! Tu pārbiedēji mani stīvu, puika!
-Atvainojiet, kungs! -Nekas. Izklaidējies!
Tulkojusi Inguna Puķīte