Почищу зуби Розчешу волосся
Дайте мені вийти на свіже повітря
Я зробив усю хатню роботу, тому, мамо…
Мамо, розслабся.
Уже день суботи
А це значить – пригоди
Треба залізти на всі дерева Зі мною найкращий друг
Я б міг гратися тут вічно
Мене ніщо не турбує Я насолоджуюся
Спіймайте мене, якщо зможете
Я швидший, ніж ви думаєте
Це завжди мій день Субота!
Так, так!
Що це повзе по каменю? Зараз штрикну й дізнаюся
Мушу знайти пригоди Ніщо мене не зупинить
Нема коли перекусити Нема коли попити
Я просто хочу бути вільним
А все-таки я дуже спраглий.
Спраглий до пригод
Я залізу на кожне дерево У парку я можу бути собою
Я б міг гратися тут вічно
Мене ніщо не турбує Я насолоджуюся
Це мій улюблений день Можна бігати, можна гратися
Ніщо мене не турбує Я вільний, мов білка
Це завжди мій день
Субота!
Так, так
Я б міг гратися тут вічно
Мене ніщо не турбує Я насолоджуюся
-Ні! -Що?
Не наводь це на мене.
Оце? Ох, міледі, запевняю вас: це лише зазубрена тріска.
Не підходь до мене з цією штукою.
Це просто іграшка.
Я підніму.
Я сказала не підходити.
Добре. Ви в порядку?
Коуле, синку,
може, прибереш від цієї жінки свою очевидну іграшку?
-Привіт, тату. -Привіт, синку.
Ну, це не така вже й очевидна іграшка,
якщо вистрибнути з кущів і махати нею перед лицем.
Він просто грається. Він вам не зашкодить.
-Не зашкодить? Я тобі язика виріжу. -Коуле.
-До речі, перед лицем він не махав. -Він вистрибнув і зробив випад…
Він не робив випадів,
він нахилився, щоб підняти пакет.
За мій пакет не переживайте.
Переживайте, щоб він був під контролем.
«Під контролем»?
Мем, ми ж начебто з'ясували, що вам нічого не загрожувало.
А я відчувала загрозу. Це недобре.
Знаєте, що недобре?
Що ви відчуваєте загрозу від 11-річного хлопця з іграшкою.
Чому б це? Здається, я знаю.
Ні. Ви намагаєтеся…
-Не робіть із цього… -Що не робити?
Мем, буде краще
для всіх присутніх, якщо ви негайно підете
і дасте нам і далі займатися нагальними парковими справами.
Щиро дякую.
На все добре. Хай щастить.
Що таке з цією жінкою?
Ну, може, в неї алергія на білок.
Особливо на білок-паскуд, які мародерствують у моєму парку!
Чи, як я їх називаю, «білоскуд»! Це, до речі, про тебе.
Я не мародерствував. Сер, я лише тинявся по парку.
Ну, продовжуй.
Люблю тебе. Побачимося вдома!
Ага. Веселися, Коуле!
-То що, це було вперше? -Ага, вперше.
-Мабуть, тобі доведеться… -Ага, доведеться.
Центральний парк
Зазвичай, я тут би втрутився,
щоб пояснити, що сталось, і, можливо, додати контексту,
але цього разу, мабуть, нехай це зробить Оуен. Так.
Чому вона злякалася? Чого вона очікувала?
Вона живе в місті Повинна була звикнути до зброї
Повинна була звикнути до ножів Повинна була звикнути до рукавиць
Це просто бойова сокира Що з вами не так?
На це можна ставити гроші
Реакція була б інша Якби він був світлошкірий блондин
Він темношкірий хлопчик А не паперовий тигр
Якби його звали Тайлер Якби обличчя було світліше
Яка ж нахаба Хотіла тікати від малого задрота
Я хочу вам сказати Що ваші підозри безпідставні
І це абсурд
Що через таке люди І досі бояться
Ви скоріше постраждаєте Від сонячних опіків
Ніж від меча мого сина
Він у чомусь неправий? І в чому ж?
Розкриймо всі карти Скажімо все, як є
Замість того, щоб відбирати Радість у темношкірих хлопчиків
Я бачу це знов і знов
Чорт Це стається знов і знов
Чорт Як таке могло з ним статися?
Я бачу це знов і знов У голові
Це стається знов і знов
У світі Я знав, що це з ним станеться
Ви хочете відібрати В мого хлопчика радість
І от тепер треба говорити про те Що інші думають про твою ходу
Ти не можеш бути собою
Бо мусиш пам'ятати Що колір твоєї шкіри
Лякає людей
Бо якщо ота людина Викличе копів
Можливо, спершу буде «Руки вгору!» А потім попереджувальні постріли
У нас був цілий план Хай він буде хлопчиком, а не дорослим
Я від цього так серджуся
От бачите Це прекрасний приклад того
Чому я хочу ростити дітей Буквально в замку
Щоб вони були супергероями Або птеродактилями
Щоб вдавали з себе чарівників І ніхто до них не чіплявся
Це парк для всіх
Не повинно бути інших правил Для всіх темношкірих
І всі повинні дивитись У серце одне одному
Бо ніхто не вільний Доки всі не грають у рольові ігри
Це іграшковий меч Тримай його, якщо хочеш
Я не плюватиму в колодязь Бо не хочу
Я не збираюся Я не повинен
Відбирати радість У темношкірого хлопчика
Я бачу це знов і знов Чорт
Це стається знов і знов
Чорт Як таке могло з ним статися?
Я бачу це знов і знов
-Ваш м'ятний лікер. -Чудово, тепер можна не чистити зуби.
Ну, мабуть, я на сьогодні все.
-Ти звільняєшся? -Ні.
Просто ви йдете на той захід, куди мені не можна, так що…
Точно, фонд «Допоможи допомозі».
Збирає гроші домробітникам, які помагають керівникам.
Квитки були по 10 000$. Це для тебе задорого.
Дякую, що потурбувалися.
Будь ласка. Боже, невже було так важко це сказати?
-Побачимося пізніше. Я пішла. -І куди ти пішла?
Якщо хочете знати, то переважно займатися васне.
Що це таке? Скандинавська кримінальна драма?
Та ні, це «вас не стосується». Вибачте. Мінімум наступні п'ять годин. Бувайте!
Вона нафарбувала губи? І шалик накинула? Куди вона?
Знаєш що? До біса той вечір «Допоможи допомозі».
Схоже, я йду прогулятися. Гелен! А, точно. Це ж я стежитиму за нею.
Ну, ось і все.
І вона пішла, ніби нічого не сталося,
ніби вона просто весь час расистка до дітей.
«Тут нічого цікавого!»
О боже. Оуене, аж не віриться… Тобто віриться.
-Ми знали, що так буде. -Авжеж.
Просто ще рано. Твоя мама попереджала, але підготуватися до цього неможливо.
Навіть я був шокований. Це ж лише дитина.
-Хто дитина? -О господи!
Чекайте, ви про 12-річну дівчину і її навколосвітнє плавання?
У неї була система навігації, тому це не рахується.
Ні, ми з мамою говорили про батьківські справи.
-Іпотеки, відрахування, прибуток… -Податки, відсотки…
Бачу, ви щось приховуєте.
Cкажімо їй.
Моллі, якась жінка в парку повелася з Коулом по-расистськи.
Ти серйозно?
До речі, тату, я візьму гольф-карт
і щось, чим можна бити або штрикати?
Хороший настрій, але ми відреагуємо правильно.
О боже. А як він відреагував? Рознервувався?
Якщо чесно, він навряд чи зрозумів, що та жінка расистка.
-А ти збираєшся… -Що?
Говорити з ним? Авжеж, я в цьому довірюся тобі.
Так. Мабуть, треба з ним поговорити…
-Гей! Синку! -Коул! Привіт.
Ох, так, привіт, сонце.
Ану міцно обійми маму. Люблю тебе.
Часу обмаль! Треба готуватися!
Ви що, забули? Сьогодні Місячна нарада.
І справді. Місячна нарада сьогодні.
Тому пропоную сьогодні зосередитися на ній,
а про інше поговорити завтра.
Чекайте, яка Місячна нарада?
Ага, що це таке?
Тихо, жіноцтво.
Коуле, так не можна говорити з жіноцтвом…
З жінками. Чудово, тепер і я так кажу.
Це вже я можу пояснити.
Місячна нарада – це подія зі всесвіту «Свар білок».
«СВАРИ БІЛОК. ГІЛКОВИЙ ТРОН.»
Що три роки під повним місяцем
проводяться збори старійшин.
Лунають офіційні оголошення, зводяться рахунки,
суперники стають друзями, друзі стають суперниками.
Коул дуже цього чекає, бо герой, у якого він перевтілюється,
Злодюга Мозай, тепер старійшина Ради злодіїв.
НОВИЙ РІВЕНЬ
Тому сьогодні він нарешті зможе сходити на цей захід у парку.
Пам'ятаєш, тату? Ти обіцяв купити мені новий,
доросліший костюм.
У тебе ж уже є костюм. І зброя.
Це кинджал.
Мозай повинен мати справжній меч, як і годиться в його статусі,
і таке вбрання, щоб наводило жах на супротивників.
Піду надіну свіжу білизну, щоб міряти нові костюми.
Ого. Тобто в нього буде ще страшніший костюм?
-І більший, справжніший меч? -Так.
З яким він увечері бігатиме по парку?
Ну, про розмір меча він нічого не казав.
Очевидно ж, що йому важливіший стиль.
Не знаю, він уже кілька тижнів малює ескізи мечів.
Схоже, меч буде великий, тату.
Оуене, думаю, треба з ним поговорити. Я знов довірюся тобі.
Я поговорю.
Буде щира розмова тата з сином по дорозі в крамницю костюмів.
Може, ще й на маточки й тичинки знайдеться час.
Любий, це вже буде зайве.
Вітаю, ви бронювали столик?
Ні, але мені потрібно сісти так, щоб бачити отой столик,
але й щоб мене не було видно. Ви зрозуміли.
Вибачте, мем, вільних місць нема.
-Дякую. -О боже! Не треба цього «місць нема».
І не «мемкай» мені. Ми з тобою одного віку.
Вільних столиків і справді нема, ме… людино… міс.
Не знаю навіть, як до вас звертатися.
А от глянь.
Ви мені виписуєте штраф? Що це таке?
-Чекова книжка! -Що?
Гроші! Я даю тобі грошей. Господи. На.
Ого. А знаєте, здається, щойно звільнився столик.
Ідіть за мною, людино.
-Меню. -Менше кажи, більше йди.
Гелен. Аж на душі тепліше від твоєї присутності.
-Спенсере, рада тебе знов бачити. -Як добре, коли тебе бачать.
Замовляй усе, що бажаєш, люба, та тільки в мене алергія на креветки.
Вирішив похизуватися?
Коли ми вже нарешті перестанемо жити в гріху?
Може, коли замовимо закусок? Чорт, а креветки ж, мабуть, смачні.
Та нічого, нічого. Ну, трохи обсипле твого коханця.
Коханця? Коханця?
Можна тебе щось спитати?
-Про твою мішану розсаду? -Дуже смішно.
Не про неї. Ти не помітила,
що мама з татом дивно реагують на все, пов'язане з СБ.
СБ? А, «Свари білок». Не знала, що тепер ми кажемо лише перші букви.
Здається, вони переживають за тебе.
Ясно. Схоже, зрозумів.
Справді? І що ж ти зрозумів?
Мама й тато думають, що я вже дорослий для СБ.
Коуле, ти ж знаєш, що таке расизм?
Так, я ж не дитина. Зосередьмося на моїй проблемі.
Так, точно. На твоїй проблемі.
Думаю, якби мама з татом знали, які труднощі
випали на долю Мозая, в Лісі привидів в Еллербе,
-вони б думали інакше. -Ага. Точно.
Дивися, тату! Я дістану до тієї гілки.
Ні! Зараз. Знов не дістав.
Коуле, синку. По-перше, я тебе люблю. Як темношкірий чоловік і як батько я…
Що ти кажеш? Тату, я стрибаю вище, ніж зазвичай? Глянь!
Хороший стрибок.
Не знаю, чи він вищий, ніж зазвичай,
але… Ти можеш так не поспішати?
Я хотів з тобою про щось поговорити.
Я такий радий за Мозая.
Він до цього готувався від самого вигнання.
Мозай був у вигнанні?
Так. Через те, що має мітку чаклуна.
Значить, його переслідували лише за те,
яким він народився?
-Цікаво, що ти про це сказав. -О ні.
Мітку чаклуна дають,
якщо ти порушиш слово, дане магічним істотам.
-Я розповім спочатку. -Не треба спочатку.
Якщо ти не читав приквелів, нічого не зрозумієш.
Отже. До Великого морозу, коли ще не було написано Сувої…
Коуле! Можна я… Я тебе переб'ю, синку.
От у Мозая на шляху були труднощі?
А іноді бувають труднощі й у реальному житті,
особливо в людей з певних груп.
Усе як в СБ:
куниці повинні платити, щоб перейти у вищу касту.
Те, про що я кажу, скоріше стосується не «Свар білок».
Прийшли!
Гей! Коуле! Перш ніж зайти…
Вибач, тату. Так весело, що я не чую.
КОСТЮМИ
Ого! Тут є костюми з усіх відомих книжкових серій і фентезі-серіалів.
«Хроніки плазми», «Дівчати-кози з туманної гори», «Гризня перепелів».
Ось вони. Я знайшов ряд з СБ. Швиденько це приміряю.
Гей, Коуле, зачекай!
Глянь на цей.
Дуже ефектний.
І зброї нема. А ні, забудь. Я побачив ціну.
Я б обрав щось більш вражаюче,
але мене приваблює проста брутальність цього вбрання. Глянь.
Ого. Як страшно й по-справжньому.
Дякую, тату.
А ґудзики – це що, знімні кинджальчики?
Ти помітив! Можна я так і піду?
Так. Авжеж, синку.
Ого. Навіть страшніше, ніж я уявляла.
А ви поговорили,
перш ніж купити саме цей костюм?
Ну, в нас не було нагоди поговорити.
Просто ви ж так довго йшли…
-Ми говорили про інше. -Ясно. Ага.
Я його зніму.
Щоб не був пітний увечері.
Мовчіть! І ти, і ти.
Він так радів. Не хотілося псувати йому цей малий святковий парад.
Я ж його тато. І повинен бути на цьому параді тамбурмажором.
Чи мером, який іде в кінці… погана метафора вийшла,
-але ви ж зрозуміли? -Авжеж, тату.
Любий, на дорозі, якою іде парад, вибоїна.
І ти мусиш його про це попередити.
Ти краща за мене метафористка?
-Я професіонал. -Піду з ним поговорю.
Залицяльник Гелен стає дуже наполегливий,
і Бітсі раптом злякалася, що Гелен її кине.
Тепер вона активно намагається зірвати їм побачення.
І щоб його зірвати, вона п'є серед дня
і свердлить їх поглядом з-за меню.
Гелен, лише скажи – і я вирву тебе з цього життя.
Може, спершу доїмо? У мене ще десерт лишився.
Що ти… Ні. Перестань.
Стоп. Перестань.
Чекай. Що це таке? Що ти…
Йо, мала, ну що? Де ти лишишся?
Розкажи, як живеш І де намагаєшся бути
Сядь, розслабся Поїхали прокотимося
Поки я підбиваю клинці З мішаних гармоній
Сті-сті-сті-стій Зачекай хвилинку
Не треба мене рятувати
Я хочу просто бути з тобою І їсти брі
Мм. Який смачний сир.
Ох, я тебе хочу, мила Я б тебе поселив у пентхаусі, мила
І жив би з тобою, мила
Нащо ти викручуєшся, якщо кажеш Що твоя начальниця ненормальна
Так і є, мила Дай я переріжу твої пута, мила
Бо в мене є все, крім тебе, мила Лишайся зі мною…
Приємно це чути Але їжа псується
Тому їжмо.
Годі гуляти з псом Смикати волосини
Ти що, не рада Що з'явився містер Доля?
Поки Бітсі не впала Так, що не може встати
Ти ж не хочеш, щоб довелося мити їй… Що?
Ох, я тебе хочу, мила Я б тебе поселив у пентхаусі, мила
І жив би з тобою, мила
Нащо ти викручуєшся, якщо кажеш
Що твоя начальниця ненормальна
Мем, не хочете замовити якийсь десерт?
Ні! Не хочу… Забирайся з… Крем-брюле.
Ні-ні, забудь. Не можу на них навіть дивитися.
У мене великі-великі плани Після того, як Бітсі піде
Або зіграє в ящик.
Або пес, або я
З усією повагою Хтось із нас буде, як сир у маслі
У мене буде непристойно, непристойно Непристойно розкішне життя
Як ця фуа-гра. Смакота.
Але я тебе хочу, мила Я б тебе поселив у пентхаусі, мила
У мене є пес на ім'я Бентлі
Чим це мені поможе?
У мене до чорта дружні сусіди
-У Нью-Йорку таке дуже рідко. -Скажи? Ну, чого ти?
Мені потрібна лише ти, мила
Ну, що скажеш? Разом? Назавжди?
Добре.
-Добре. Добре. -Тату, все нормально?
Ти вже п'ять хвилин повторюєш: «Добре».
Що таке?
Вибач, синку, просто… Це важливо.
Хочеться, щоб було ідеально.
Пам'ятаєш ту зустріч? З жінкою, зранку?
Ага, вона була дуже накручена.
У неї що, фобія пов'язок на око?
Думаю, у неї фобія темношкірих людей.
Але чому б їй мене боятися? Я ж лише дитина.
Синку, це складно.
Пам'ятаєш, я говорив з тобою про стереотипи?
-І якими показують чорних чоловіків? -Так.
Ну, тут є ціла передісторія…
контекст, про який, здається, я тобі ще не розповідав.
-Ясно. -З часом ці стереотипи,
які – я нагадаю – вигадали рабовласники й члени ку-клукс-клану,
почали сприймати за факти,
вони навіть впливали на офіційну політику поліції.
Навіть казали, що темношкірі інакше відчувають біль,
і задушливий захват нам не шкодить.
-Уявляєш? -Божевілля якесь.
Мама набагато міцніша за тебе, а вона дуже біла жінка.
Знаю!
Знадобилося лише століття і спільні зусилля
таких людей, як д-р Кінґ, Малколм Ікс, Мухаммед Алі, Джеймс Браун,
щоб темношкірі почали оскаржувати негативний імідж чорних чоловіків.
Чекай, я їх усіх знаю.
Д-р Кінґ – мир. Малколм Ікс – насилля необхідне. Мухаммед Алі – боксер.
Це не тест, але ти впорався.
А потім з'явилося відео з Родні Кінґом,
і стало неможливо вдавати,
ніби темношкіра спільнота все це вигадує.
Родні Кінґ.
Знаю, що повинен знати, хто це, але я не знаю, хто це.
Та нічого. Я тобі й так багато розповів.
І попри все це іноді й досі в нас бачать загрозу.
Навіть у тобі?
Ох, Коуле, я був страшним чорним багато разів.
Довелося перестати купувати садові ножиці.
І, до речі, коли я знайомився з сім'єю твоєї мами…
Що? Це бабуся сказала?
Так. То була лише незлісна обмовка,
і їй було так соромно,
що ще два роки вона за це вибачалася щораз, як бачила мене.
Не кажи мамі, що я це розповів, добре?
Ну, ось і все.
Тобто не все. Ми дійшли лише до 90-х.
Але решту я розповім наступного разу.
Ого. Тату, я знав, що бувають расисти,
але не думав, що хтось по-расистськи ставитиметься до мене.
Мені дуже жаль, Коуле.
А ти мені все це розказав, бо таке станеться знову?
Сподіваюся, що ні.
Але якщо… Ну, мабуть, будуть ще один-два рази, коли…
Ну, так. Таке точно станеться знов.
Я хочу, щоб ти був готовий.
Мабуть, не варто бігати
вночі зі страшними мечами.
Так! От молодець!
Для цього й була ця розмова. А ще це жахливо.
Я не хочу нікого лякати. Це не прикольно.
І не хочу наражатися на небезпеку. Це теж не прикольно.
А в парку багато білих людей.
Синку, білих людей багато й у житті.
Тату, мабуть, я не хочу йти на Місячну нараду.
Може, я лишуся вдома, послухаю альбоми Родні Кінґа.
-Джеймса Брауна. -Джеймса Брауна. Точно. Багато імен.
Знаю. Не переживай. Слухай, Коуле, я не хочу, щоб ти її пропустив.
Ти так її чекав.
А якщо ми знайдемо такий костюм, щоб не був страшний,
але задовольняв твої високі вимоги? До стилю.
-А вони високі, правда ж? -Дуже.
Добре. Тільки нічого крикливого. Не хочу крикливого.
Знаю. Ти все це дуже докладно пояснив.
А якщо я тобі скажу, що придумав дещо інше?
Мені буде за честь мати таке величаве вбрання.
Але ж віддавши стільки золота, ти неодмінно будеш покараний.
Сер, коли навколо самі нероби й нікчеми,
мені за честь допомогти
справжньому шукачеві пригод на його шляху.
-Хай скільки це коштує. -Значить, гра почалася.
-І досі лажаю, коли треба клацнути. -Ти навчишся, синку.
Коханцю.
Гей, вітаю. Що це ви робите з динею?
Не привертаю уваги. А на що схоже?
-А ви хто? -Неважливо.
Тобто я дуже важлива, але зараз це неважливо.
Ви, мабуть, Бітсі. Гелен мені багато про вас розказала.
Тоді ти знаєш, що я дію в інтересах Гелен.
-Ну… -І в інтересах Гелен –
а також у моїх – щоб ти назавжди зник з її життя.
Не думаю, що вас повинно це обходити.
Ось як усе буде.
Я даю тобі грошей. Ти не зупиняєшся,
не пропускаєш хід і не береш Гелен.
А потім ти робиш па-па.
Ви мені заплатите, щоб я не бачився з Гелен?
Саме так, Валентіно. О ревуар. Чао. Піс, бовдуре.
-Але ми з Гелен… -Це унікальна пропозиція,
-яка зникне через три… -Стійте!
-Дві… -Та заждіть!
-Одну. -Я беру гроші!
Правильно. Хіба ж важко було? Нахиляйся.
-Що? -Випишу на твоїй спині чек!
Не рухайся.
Леді! Представляю вам борсука-привида Мозая.
О боже. Як гарно!
Ці камінчики що, вплетені у твоє волосся?
-Це просто невидимки. -Усе одно шикарно.
Вони наче відбивають світло. Тебе буде добре видно.
Так. Це мені найбільше подобається.
І не хвилюйтеся – це штучне борсуче волосся.
То що, меча не буде?
Мамо, Мозай більше не послуговується грубою зброєю для вирішення конфліктів.
Він опанував мистецтво світла.
Оуене, перекладеш?
Він тепер чаклує. Без зброї. Бачиш мішечок?
Там у нього кристали чи якісь камінчики.
Зрозуміла. Коуле, веселого тобі вечора.
Привіт, як пройшов день?
Ви в мене такого ні разу не питали.
Ну, ось і спитала.
Раз вам так цікаво, я обідала з другом.
-З дівчиною-другом? -Ні, з чоловіком.
Крутиш з ним роман?
О ні, він просто давній друг.
Але він завжди хотів більшого.
Він хороший. Може, навіть занадто.
Мені подобається його увага. Чому я вам це розповідаю?
Ну, сьогодні це скінчилося.
О ні, як жаль. Це так сумно.
Так, він засмутився, коли я йому відмовила.
У це так важко повірити?
Я трохи заплуталася в деталях.
-Хто кого кинув, якщо точніше? -Та яка різниця?
Мені дуже треба знати.
Я його кинула після того, як ми з'їли десерт.
Що ж, я закінчую цю розмову і йду робити роботу.
У тебе є адреса цього чоловіка?
-Якщо раптом він мені знадобиться. -Я пішла!
Скінчився м'ятний лікер! Гелен!
Так, іду.
Я й справді обрала її.
МІСЯЧНА НАРАДА
Мені жаль, що світ такий ненормальний,
що темношкірий хлопчик не може бути
уявною білкою-крадієм з величезними мечами.
Борсуком. Нічого, тату. Костюм мені подобається. Хутро дуже приємне.
Це добре, синку. Що ж, починаймо.
Увага всім! Відійдіть, іде темношкірий рольовик.
Не хвилюйтеся.
Тату, перестань. Он Енріке.
-Коуле. Розважайся. -Авжеж.
-Люблю тебе, синку. -І я тебе.
Енріке, чекай!
Господи бо… Ти мене не на жарт злякав, малий!
-Вибачте, містер! -Та нічого. Приємного вечора.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька