- עגלה למכירת מזון -
- הנקניקיות של לואי -
- הנקניקיות של לואי קל לאכול, קשה לשכוח -
נקניקייה תשפר את יומכם!
בואו... אני רואה אותך מעבר לכביש.
בואי קני נקניקייה.
זו נקניקייה טעימה במיוחד. -תודה.
בבקשה.
זו הנקניקייה שלך. -תודה, לואי.
הנקניקיות היום טעימות במיוחד. לא כדאי לפספס.
תודה.
פיואו. טוב. בסדר.
הנקניקיות של לואי. קל לאכול, קשה לשכוח.
מבינים מה אני אומר?
הנקניקייה נראית טוב במיוחד היום, אוון.
תודה. הן תמיד נראות טוב, לואי.
היי! מה אתה חושב שאתה עושה?
מה נראה לך? אני זורק זבל.
אסור לעשות את זה. אני מנהל הפארק.
ואני קיבלתי אישור למכירת מזון בפארק.
אני בילי, מעגלת הנקניק המבושל של בילי.
זה לא אומר שמותר לך לזרוק את הזבל כאן.
אני לא בטוח.
אני כן. סמוך עליי, אסור לך.
זה מטורף. יש לי המון זבל.
יש לי עסק של בנייה מהצד.
דו-תכליתי, בנייה וכריכי נקניק מבושל.
אסור לך לזרוק את זה כאן, במיוחד לא ליד עגלת הנקניקיות של לואי.
מי זה לואי? -מי זה לואי?
הוא אוצר לאומי.
למעשה, בעוד יומיים הוא ישבור את השיא
מספר הימים הרצופים... -בבקשה.
של מכירת מזון בסנטרל פארק. 30 שנה.
יופי. אז אשתמש בפח ההוא שם.
לא. יודע מה? אני נותן לך דוח.
אתה נותן דוחות?
בדרך כלל לא, אבל אני מתחיל היום.
על המפית הזאת. ראה זאת כאזהרה.
ברור לך שאזרוק את זה לפח, נכון?
כן, אבל לא כאן, בבקשה.
אני רציני, אם אתפוס אותך שוב,
ייתכן שאצטרך להרים טלפון בקשר לרישיון של עגלת הנקניקים שלך.
יש לך חרדל סביב הפה. רוצה את המפית שלך?
כן. אבל לא אקח אותה כדי להוכיח את טענתי.
מתאים לי, מר חרדל בפה.
אני רוצה להרים כוסית. (גם טוסט)
שאלה קטנה. למה לא מרימים כוסית עם טוסט?
עמדתי ללעוג לך, אבל זו דווקא שאלה מצוינת.
בואו ננסה. אני רוצה להרים כוסית לחיי אשתי, פייג' הנטר,
הסופרת, שאתמול העבירה את הטיוטה הראשונה של הרומן שלה למו"ל.
יש! -בראבו, אימא!
המון פירורים. -כן. עכשיו אני מבין למה לא.
אני בטוחה שיהיו להם הערות.
אבל בינתיים יהיו לי כמה שבועות לנוח ולהקדיש זמן למשפחה שלי.
אולי אתחיל בדייט אימא ובת היום?
לעזאזל. תכננתי משהו עם הייזל ועם שונה.
אז אצטרף אליכן. -בסדר.
אני בטוחה שהן משתוקקות לבלות איתי ועם אמי בציבור.
יפה מצדך. -אבא, אתה יודע מה זה אומר.
אם אנחנו נשארים לבד, אולי נלך לחנות הזוחלים לקנות לי צב.
קול, אתה עדיין רוצה צב?
כן. צבים הם מדהימים. יש להם שריון ופרצוף קטן,
והם חיים במים. בערך. אבל לא כל הזמן.
אל תאלץ אותי להסביר על צבים. אתה לא אוהב צבים?
אני מת על צבים. חובב צבים גדול.
אבל צבים הם הרבה עבודה. הכלובים שלהם מתלכלכים,
צריך להחליף אותם הרבה והם אוכלים המון.
אז אני אנקה את כלוב ואאכיל אותה. אני לא מפלצת.
אבל הם יכולים לחיות 25 שנה.
זה 25 שנה של ניקוי והאכלה.
ואני לא בטוח שתתמיד בזה כל כך הרבה זמן.
אאוצ'י. -אני רק אומר
שזו אחריות גדולה.
זה לואי. אני מפעיל רמקול. היי, לואי.
היי, לואי. -היי, לואי.
יום גדול היום! מוכן לשבור את השיא?
בגלל זה אני מתקשר.
היום בתי מסיימת את הלימודים במכללה. אני נוסע לשם עכשיו.
וואו. מזל טוב כפול.
התוכנית שלי הייתה שאחייני, פלאקו, יתקין את העגלה
כדי שהיא תהיה מוכנה לעומס של הפסקת הצהריים.
בסדר. -אבל פלאקו התבלבל בתאריכים
והוא נמצא היום בפארק מים בווייט פליינס.
וט פליינס. ראיתי את הפרסומת. נראה כיף.
לכן לא אספיק להתקין את העגלה בזמן,
מה שאומר שלא אשבור את השיא.
לא, אתה חייב לפתוח!
אני יודע. הלוואי שיכולתי, אבל אצטרך שמישהו ילך למחסן המזון,
יכין את העגלה, יסיע אותה לצד השני של העיר למקום שלי ברחוב 67
ויבשל את הנקניקיות.
אתה מכיר מישהו שיוכל לעשות את זה? -כן.
מי? -אני.
רגע, באמת? -והבן שלי, קול.
מה? -יהיה כיף.
אם תוכלו לעשות את זה, זה יהיה נפלא.
מובן שנעשה את זה למענך. אנחנו נשמור לך על הכלבים.
כן. כי נקניקייה זה "כלב חם".
עזרי לי, מולי.
בוקר טוב!
סליחה, שכחתי. אסור לשיר.
הנה המשקה שלך. טוב, המשקה השני. בלי לשפוט.
אפשר לפנות את הכלים?
לא, תשאירי. אני אוהבת שהם מסריחים כמו ביצים ישנות.
להתלוצץ עם הבוסית? איזה כיף.
אנחנו לא מתלוצצות. אני סתם מתעללת. -פחות כיף.
ביטסי, התקשרה קופאית האגרה בגשר ג'ורג' וושינגטון.
היא ראתה את המצלמה של "מאפסי" נכנסת למנהטן.
אז זה אומר שהיא תעמוד בחזית המלון ותצלם מתישהו היום.
בזמן שאוון משתדל להציל את המורשת של לואי,
ביטסי רוצה מאוד לשנות את שלה.
אחת לשנה המצלמה של "מאפסי" נוסעת ברחבי מנהטן
ומצלמת את הרחובות, את הבניינים
וכל דבר שבמקרה נמצא מולה כשהיא נוסעת ברחוב.
בשנה שעברה היא צילמה את ביטסי בחזית המלון,
רגע אחרי שהיא צעדה לתוך קורי עכביש.
סליחה.
ותמונה זו של ביטסי נשארה על המפה לעיני העולם כולו.
אני רוצה ששתיכן תצאו לרחובות לחפש את המכונית של "מאפסי".
וכשהיא תתקרב,
אני אצא באקראי מהמלון ואחייך כשהיא תחלוף על פניי. ככה.
יש לך דם בחניכיים. -ככה זה חניכיים.
- מחסן מזון -
אני יודע שרצית לקנות צב היום, אבל זה יהיה נחמד.
תקבל הצצה מאחורי הקלעים של עסקי עגלות המזון.
כן. אולי. לא יודע. נראה...
וואו! אז כאן ישנות כל עגלות המזון האהובות שלי.
הנה "הצ'ורוס של צ'אק" ו"אמפנדה לא אכפת לה".
תראה. שמשייה אדומה. זו העגלה של לואי.
היא כל כך יפה. -טוב.
לואי שלח לי בדוא"ל הוראות מפורטות איך להתקין אותה נכון.
ואתה הדפסת אותן במקום לקרוא ישר מהטלפון.
אני זקן, בני. אני זקן.
טוב, בוא נראה.
לא קל להיות מוכר נקניקיות.
אנחנו צריכים רק למלא את ההוראות ולנסוע לרחוב 67.
- חרדל חריף -
- נקניקיות חזיר משובחות -
- לחמניות -
- מטבח -
"נפתח את כל הנקניקיות ונסדר אותן כמו שלואי אמר
נציית להוראות שהוא השאיר במכתב שלו
נמלא את מכלי החרדל נקפל את המגשים ואת המפיות
הוא יתגאה בנו כי הוא מלך הנקניקיות
נשפוך אותן, נקרר אותן נשים אותן בקרח
עכשיו נקצוץ, נפרוס נחתוך לקוביות
אנחנו עוזרים ללואי, לואי
נצא לרחוב ונמכור את הנקניקיות למען לואי
עושים זאת למען לואי כמו שהוא היה עושה למענך ולמעני
לואי
התענג על הרגע אבל אל תחמיץ את הכרוב
נקניקיות, נקניקיות
אנחנו חייבים לרוץ כי הזמן רץ
לפתוח את הלחמניות אבל בעדינות
אנחנו חמוצים כי הלחמניות שלנו בסכנה
מדליקים, מזדרזים, מתחילים בהכנות
אנחנו מחממים, מרתיחים מסיימים את הרשימה
אנחנו עוזרים ללואי, לואי
נצא לרחוב ונמכור את הנקניקיות למען לואי
עושים זאת למען לואי כמו שהוא היה עושה למענך ולמעני
לואי
הלחץ גובר כי צריך לעטוף בנייר כסף את הבצלים
נדהר עם העגלה אבל קודם צריך לשמן את הגלגלים
אם לא נעמוד בזמנים נפסיד כסף ללואי
לא ניתן ללואי להפסיד
עוזרים ללואי, לואי
נכניס ללחמנייה נעשה את העבודה למען לואי
עושים זאת למען לואי כמו שהוא היה עושה למענך ולמעני
לואי"
וואו, העגלה נראית טוב. הפסקת נקניקייה?
אין זמן, קול. -בוז!
אל תעשה לי בוז. בוא נתחיל לדחוף.
בסדר. -שתמות הנקניקייה, זה כבד.
תודה שהסכמתן שאימא שלי תבוא איתנו.
תראי, יש דונאטס בעניין, אז מבחינתי זו כבר התחלה טובה.
טוב, בנות. מי מוכנה לזמן איכות עם אימא?
מה בא לנו? לראות סרט? לצאת לקניות?
לקנות קופון לאמבט צלילים? -מה זה?
זה מקום ששוכבים בו ושומעים מוזיקה.
אבל אם את אימא, את נרדמת.
זו העורכת שלי. חייבת לענות. סליחה.
זאת פייג'.
פייג'? זו את? את חולה?
ספרון, היי. לא, רציתי להישמע כמו סופרת.
בואי נדלג על זה. היי.
נחשי מי סיימה את הספר שלך אתמול?
וואו. זה היה מהיר.
אהבתי אותו. יש כמה שגיאות הקלדה שצריך לתקן לפני ששולחים אותו הלאה...
מעולה. -בעמוד 19
כתבה "שולית דף," ואני חושבת שהתכוונת ל"שלולית דם."
כן. כנראה זה חמק לבודק האיות.
ובעמוד 337 אני חושבת שזה "גלגל ענק", לא "גלגל עתיק".
זה הכול מבחינתי.
זה הכול? וואו. מעולה! -רק רגע.
גם לפרל ממחלקת המותחנים 18 עד 49 יש הערה קטנה.
היי, פייג'. זו פרל. נהניתי מאוד מהספר שלך.
היי, פרל. תודה רבה. נעים לשמוע.
היה לי רק... וזה טיפשי, רק דבר אחד קטן.
הכנסתי נקודה-פסיק במקום הלא נכון?
הכנסתי אחד כדי שיחשבו שאני יודעת להשתמש בנקודה-פסיק,
אבל בעצם אין לי מושג.
אני פשוט לא השתכנעתי מהסוף.
כלומר... טוב.
כל העלילה נבנית לקראתו, אז...
רק הקטע שבו אנט מזהה את הרוצח
מפסגת הקוני איילנד סייקלון,
ואז מספיקה לרדת מרכבת ההרים, לחצות את הפארק
ולתפוס אותו לפני שהוא יברח, זה פשוט לא אמין.
אם תוכלי טיפה ללטש את הקטע הזה או לשחק בו קצת...
יש עוד הערות קטנות?
לא, זה הכול. מצפה לקרוא את הפתרון שתמציאי. ביי-ביי.
נו? מה דעתן?
הן רוצות שאשנה את הסוף.
פרל ממחלקת המותחנים 18 עד 49 חשבה שזה לא אמין
שאפשר למצוא מישהו בקוני איילנד מפסגת הסייקלון.
ניסית בכלל? -את יודעת שאני מקיאה ברכבות הרים.
אז לא ניסית. -לא.
אז אולי אשת הספרים טועה והסוף דווקא כן הגיוני.
את צודקת. אם אוכיח שהסוף של הספר שלי הוא אפשרי,
לא אצטרך לשכתב אותו.
בנות, אנחנו נוסעות לקוני איילנד.
נשמע טוב בהרבה מ"אמבט צלילים", מה שזה לא יהיה.
יכולנו עכשיו לבחור את שלי לונג.
כבר נתת שם לצבה שלך? -כן.
כן, שם יפה.
מצטער, חמוד. אולי כשתגדל קצת.
בוא נמשיך לדחוף. לואי ישבור את השיא היום.
מה בדיוק לואי יקבל אם הוא ישבור את השיא?
חמישה מיליון דולר? כרטיס לכל החיים לגן החיות?
פסל שלו רוכב על נקניקייה גדולה?
לא, השם שלו יירשם בפנקס
שאנחנו מנהלים בארון תיקים במשרד.
מה? זה הכול?
קול, זו המורשת שלו. זה עניין של הכרה.
זה עניין של הודיה. זה עניין של הוספת שמו של לואי
לרשימת האנשים שהפכו את הפארק למה שהוא.
טוב. אבל יכולת לתת גם כמה כרטיסים לגן החיות.
אשקול את זה. צריך להמשיך.
לואי אמר שצריך לעבור את שוק האיכרים
לפני שסוגרים את הכבישים. -עצרו את העגלה!
היי! איש רזה עם רגליים!
וילד קטן שגם לו יש רגליים! עצרו!
אתה מדבר איתנו?
"ילד קטן"? ראיתי כמה וכמה סרטים לבני 13 ומעלה. כמה וכמה!
זו לא העגלה שלכם.
ברור, היא של לואי. אנחנו עושים לו טובה
ומסיעים אותה לסנטרל פארק. -זו לא העגלה של לואי.
מה זאת אומרת? בטח שכן. יש לה שמשייה אדומה והכול.
יש הרבה שמשיות אדומות.
- של ראול -
אוי, לא. לא כתוב שם "לואי".
נכון. זו העגלה של ראול, מ"המעדנים הטבעוניים של ראול".
ראיתי אתכם יוצאים מהמחסן
ומאז אני רודף אחריכם ברחובות.
נצטרך להחזיר את העגלה, למצוא את זו של לואי ולהתחיל מחדש.
ראול מגיש מעדנים טבעוניים?
כדאי שננקה את העגלה מריח הנקניקיות.
כן, ותזדרזו. עוד מעט סוגרים את הרחוב הזה בגלל שוק האיכרים.
או-או. סוגרים אותו עכשיו.
חכו! אני עובר, חברים!
בחזרה למחסן המזון, קול. צריך לזוז.
"עושים הכול מחדש למען לואי לואי"
אני מעריכה מאוד את זה שאתן עולות לרכבת ההרים במקומי.
זה סבבה לגמרי. כי אם אראה אותך מקיאה, אקיא בעצמי.
ואכלתי הרבה ביצים הבוקר.
אז זה מה שהולך לקרות.
אני אשוטט בפארק ואתן תנסו למצוא אותי.
ואז, אחרי שתרדו מהמתקן,
תמדדו כמה זמן לוקח לכן לתפוס אותי.
ותלכו באותה מהירות שהייתן הולכות אחרי רוצח.
אם היית רוצחת, הייתי בורחת ממך.
כן. יופי. ההורים שלך חינכו אותך טוב.
אבל לא במקרה זה. תנסו לתפוס אותי.
אני מתה להראות לפרל ממחלקת המותחנים 18 עד 49
שהיא לא יודעת מהחיים שלה.
למה הסוסים איטיים כל כך? לא אמור להיות להם כוח סוס?
אין דבר כזה? -קקי של סוס. צריך לעצור.
תרים את הלחמניות. -הרמתי.
אולי נארוז אותן מחדש? -אנחנו כבר באיחור.
השרוכים שלך לא קשורים. -אין זמן לקשור.
בעצם, יודע מה? עדיף שנעקוף את הסוסים. דחוף!
לא! -היי, תזיזו את הלחמניות שלכם!
טוב. לא רוצים להידרס.
נצטרך לעקוף אותם על המדרכה.
אבל לואי אמר שזה נגד החוק.
לפעמים צריך להפר את החוק.
מי אתה ומה עשית לאבא שלי?
תאכל את האבק שלנו, אבקי!
קוראים לו זיני.
אז תאכל את ה... לא משנה.
רגע, מה קורה כאן? למה אנחנו מאטים?
לא, לא! השרוך שלי נתפס באחד הגלגלים.
נעלי סקוץ' הן לא מגניבות, הם אמרו.
השרוך שלי ממש תקוע שם.
נצטרך לפרק את הגלגל ולשחרר את השרוך.
או שאמצא סכין ונחתוך את הרגל שלך?
קול. -בסדר, נלך על השיטה המשעממת שלך.
לא מוצא חן בעיניי שבנו את רכבת ההרים מעץ.
יכלו להשתמש בכל חומר אחר. אבל אני ממש מתרגשת לנסוע בה.
זכרו שאנחנו לא סתם נוסעות, אנחנו עובדות.
אנחנו צריכות לחפש את אמי.
כן, אבל אנחנו עדיין ברכבת הרים. זה לא יהיה לא-כיף.
בסדר, אבל תתרכזו.
"בואו נעשה את מה שבאנו לעשות
לעשות חיים עם החברות"
בסדר, אבל...
"אני יודעת שנראה אותך
כשנעבור את העיקול
וו-הו!
עולה גבוה אך לא אאכזב אותך
זרמי עם זה
ולא אסיר את עיניי מהאדמה
אל תילחמי בכיף
הרוח נושבת וידיי מונפות לשמיים"
- נא לא לקום -
"לשמיים
כשמגיעות לפסגה יורדות יורדות יורדות
אל תאטו
תאטו
תסתובבו
הראש מסתחרר כשמגביהות יותר ויותר
אז תחזיקו חזק
בואו תצטרפו
לפני שנחזור צריך להישאר על המסלול
חכי!" -איפה היא?
וואה!
"אני חייבת להודות אני חובבת מהירות"
גברת, שבי במקומך, בבקשה.
בואו נעשה את זה!
"קדימה, בנות, אל תאכזבו אותי
הניפו ידיים לאוויר!
הביטו לעברי, עשו לי את יומי זו נסיעה גורלית כל כך
הרוח נושבת וידיי מונפות לשמיים
כשמגיעות לפסגה יורדות יורדות יורדות"
הצילו את העלילה שלי! -"אל תאטו
תסתובבו
הראש מסתחרר כשמגביהות יותר ויותר
אז תחזיקו חזק"
היי, בנות. הצלחתן? אני ראיתי אתכן.
מצטערת, אימא. היה קשה להתרכז כי היינו ברכבת הרים.
אבל אולי ננסה שוב סתם בשביל הכיף.
תודה על הניסיון, בנות. אני מעריכה את זה.
אבל נראה שאצטרך להיות בעצמי גיבורת הסיפור שלי
ולעלות למתקן בעצמי.
מה עם בעיית ההקאות שלך?
אני חייבת להוכיח שסוף הספר שלי הוא אפשרי.
כעת חזרו לפארק ותתחילו להתנהג כמו פושעות.
כי אני אמצא אתכן. אבל אל תבצעו פשעים.
יש! אתה חופשי! בפנים שלך, גלגל. -אין זמן למסיבות.
בוא נרכיב את הגלגל ונסיע את העגלה לפארק.
רגע, זה... יופי. זה בילי. מעגלת הנקניק המבושל של בילי.
אמרת, "נקניק מבושל"?
הוא מאיץ? נראה לי שהוא הולך להתנגש בנו.
למה לבשל נקניק? -אנחנו צריכים לזוז הצדה.
לא, אנשים לא מתנגשים בעגלות מזון. -אני הולך להתנגש בכם!
טוב, אולי אתה צודק. -קול, זוז הצדה!
אלוהים אדירים!
אוי, איזה באסה. התנגשו בכם.
למה עשית את זה?
זאת הדרך שלי לתת לך דוח.
מי רוצה כריך נקניק מבושל?
אני אשלול לך את הרישיון, בילי.
טוב, קול. עזור לי. נראה אם העגלה עדיין נוסעת.
היי, אוון. היי, קול.
רגע, זו העגלה של לואי?
היא לא של ראול. הן דומות מאוד. -באמת?
אנחנו חייבים להגיע למקום של לואי לפני העומס של הצהריים.
אבל אחד הגלגלים שבור.
אם אתה צריך גלגל, אתה מדבר עם האדם הנכון.
אני תמיד מביא איתי זוג נוסף.
זה צריך לעבוד. אולי. יש סיכוי.
אין לי מילים להודות לך, גארי.
תודה לי כשהעגלה של לואי תגיע לפארק.
אתה בא איתנו? באמת תעשה את זה למען לואי?
אעשה את זה תמורת נקניקייה של לואי.
תקבל. -אז הוא יקבל נקניקייה.
אבל גם אם נצליח להביא אותה לפארק,
אין סיכוי שנספיק להתקין אותה ולבשל את הנקניקיות.
אפשר לחמם את סירי המים וכבר להתחיל לבשל.
אולי הנקניקיות יהיו מוכנות עד שנגיע.
בני הגאון.
קיטור!
העיניים שלי! -הזקן שלי!
המשקפיים שלי! לבטל! לבטל!
עדיף שנעצור בצד לרגע.
טוב. גם אתם לא רואים את העגלה, נכון?
אוי, לא! לא! -היא מתגלגלת לכיוון הנהר!
אני אטפל בזה. -החלק כמו הרוח!
מהר, גארי!
תשתדל לא להחליק על מסטיק. ותיזהר מהמכונית!
הצלחתי. הצלחתי.
גם אנחנו עזרנו. מרחוק. בדרך שלנו. אבל כל הכבוד לך!
טוב. בדיוק כמו בספר שלי.
היא עולה ברכבת ההרים, לא מקיאה,
ואז מתחילה לרדת מהר מאוד ו... אוי, אלוהים!
מולי, אני רואה אותך!
את רואה אותי? אני רואה אותך רואה אותי! יש!
סליחה. אני רק... הוכחתי שסוף הספר שלי הוא מציאותי.
קשה להסביר. סליחה על הנתזים.
השקית מלאה. אני...
אימא! הצלחת!
תתפוצצי, פרל ממותחנים 18 עד 49. סליחה, צמר הגפן המתוק משפיע עליי.
כעת לא תצטרכי לשנות את הסוף.
כן! אימא של מולי צדקה, אשת הספרים טעתה.
זו הרגשה טובה. נפלאה. כלומר, אני מרגישה נורא.
אבל אני שמחה שצדקתי. אבל בעצם אני אשנה את הסוף.
אבל הוכחת שהוא אפשרי.
אני יודעת. אבל כשהייתי למעלה, הבנתי משהו אחר.
הדמות הראשית שלי לא יכולה לנסוע ברכבת הרים.
למה? -היא בהיריון.
התחלתי כבר לתכנן את הספר השני,
ויהיה לה תינוק.
אז בספר הזה היא יודעת שהיא בהיריון
כשהיא עולה לרכבת ההרים
אף שהקוראים ילמדו על כך רק בספר ההמשך.
"לידתה של רוצחת".
אין לעלות למתקן אם אתם בהיריון, פצועים או חולירות.
מישהו שינה את "חולי לב" ל"חולירות".
פרל צדקה, אבל מהסיבה הלא נכונה. אז עדיין ניצחתי קצת.
אז במקום להציל את הסוף שלך, המצאת ספר שלם?
חשיבה חכמה, גב' הנטר.
כדאי שאחזור הביתה לעבוד על הסוף החדש.
אבל קודם, למה שלא נהנה מהיום שלנו בלונה פארק?
או שאתן רוצות שאברר בקשר לאמבט הצלילים.
אני בעד להישאר. -כדאי שאוכל משהו
כי שפכתי את כל הקיבה שלי לשקית.
וקצת לתוך התיק של אישה אחת. וקצת על הכובע של איזה מסכן.
אני חייב לעצור. אבא עייף.
קראת לעצמך "אבא"?
כן. -כן.
יודעים מה? לא נראה לי שנצליח.
הוא לא ישבור את השיא.
השם שלו לא יירשם בפנקס.
המורשת של לואי הלכה לפח.
מה? אתה מרים ידיים?
אדון אתה-עוד-לא-מוכן-לגדל-צב מרים ידיים?
קול... -והפנקס הוא לא המורשת שלו.
המורשת שלו היא זה. המורשת שלו היא הוא עצמו והנקניקיות שלו. כולם אוהבים את לואי.
אתה צודק. -תודה.
רק חבל שאי אפשר להתניע את העגלה באהבת נקניקיות.
אולי אפשר.
הנקניקיות של לואי! קל לאכול, קשה לשכוח!
מה אתה עושה?
הנקניקיות היום טעימות במיוחד. לא כדאי לפספס!
קול, אנשים מתחילים להסתכל עלינו.
נקניקייה תשפר את יומכם!
זו עגלת הנקניקיות של לואי? -כן.
היינו בדרך לפארק לקנות נקניקייה.
אלה הנקניקיות הכי טובות בעיר.
אני מסכים. ואנחנו מנסים להביא לו את העגלה לפארק, מהר.
ואם נצליח, הוא ישבור את שיא הפארק
והשם שלו יירשם בפנקס. -פנקס?
כן, זה הישג רציני.
תעזרו לנו? -בלואי ספק!
זה עובד! אבל צריך עוד אנשים.
"הוא לא סתם מוכר נקניקיות הוא יותר כמו חבר
במשך השנים הוא הושיט לנו יד
פעם אחר פעם
הוא דאג שלא אירטב בגשם
הוא עזר לי להסיר כתם
מוכר נקניקיות בזמן שעוזר למישהו
החרדל החריף שלו מעולם לא צרב אף אחד
כשהיינו רעבים לואי הגיש לנו נקניקיות
הוא נגע ללבנו בנקניקיות שלו"
אולי אפשר לנסח את זה אחרת.
לא, לא נראה לי.
"המקצבים שלנו השתבשו
הוא נתן לנו קמע של תקווה בדמות פח אשפה ישן!
באמצע תחרות ריצה הרעב התחיל לכרסם בי
ולואי הציל אותי בעזרת צינורית בשר
נתקענו בין ארוחות
מצאתי את עצמי בפארק בלי צימוקים
ואנחנו רוצים אוכל
מוכר נקניקיות בזמן שעוזר למישהו
החרדל החריף שלו מעולם לא צרב אף אחד
כשהיינו רעבים לואי הגיש לנו נקניקיות
הוא נגע ללבנו בנקניקיות שלו
נגע ללבנו בנקניקיות שלו
עכשיו הזמן לעזור למישהו
אנחנו רוצים אוכל
כי כל כלב בא יומו
עכשיו אנחנו עוזרים ללואי למכור את הנקניקיות שלו
כי הוא נגע ללבנו נתן לנו
הגיש לנו ריגש אותנו
נקניקיות! נקניקיות!"
בדיוק בזמן.
תודה לכולם.
נראה שהעגלה שלי ספגה מהלומות,
אבל אין דבר.
הבת שלי סיימה את הלימודים. נקניקיות חינם לכולם!
מי רוצה נקניקייה? -כן!
מאפסי בתנועה. אני חוזרת, מאפסי בתנועה.
עבור. אני צריכה להגיד "עבור"?
טוב. זה לא תרגיל. המכונית של מאפסי בדרך.
ביטסי, תתחילי ללכת. צאי, צאי, צאי.
הולכת, הולכת, מחייכת, זוהרת...
אוי, לא. שכחתי שיש חתונה.
לא. אל תלכי. אל תצאי לשם. לא, לא, לא, אל תזרקו פירורים.
או-או.
הלן!
טוב, לעזאזל.
בסדר. מזל טוב, לואי. תמונה למזכרת.
לעולם לא אשכח את זה, חבר'ה. -גם אנחנו.
אני צריך לשים קרח על השרירים. -גם אני.
היי, קול. טעיתי בעניין אחד.
הסוף של "החוש השישי"? הוא לא באמת מת?
לא, הוא מת לגמרי. זה כל העניין.
אבל באמת?
טעיתי כשחשבתי שאתה צעיר מדי
כדי לעבוד קשה ולגדל צב מחמד.
קרעת את התחת היום. -תודה, אבא. זה נכון.
מה אתה אומר? נלך ביחד לחנות הזוחלים?
לא. אני מסודר. -מה? באמת?
כן. עבדתי קשה מאוד היום.
לא בא לי לעבוד כך שוב בזמן הקרוב.
זה מה שלמדת היום?
אבל תודה. אני מעריך את זה. אפשר ללכת להתעלף עכשיו?
כן, בבקשה. עכשיו אני רוצה צב.
בסופו של דבר כולם הצליחו להטביע את מורשתם בספרי ההיסטוריה.
לואי נרשם בפנקס של דברי ימי הפארק.
פייג' הגישה רשמית את טיוטת הרומן הראשון שלה.
וביטסי הצליחה להפוך מאשת קורי עכביש משוגעת
לאשת ציפורים משוגעת.
כעת, אם תסלחו לי, הגיעה שעת הנקניקיות.
"עוזרים ללואי
לואי
מכניסים ללחמנייה ועושים את העבודה למען לואי
עושים זאת למען לואי כמו שהוא עשה למענך ולמעני
נקניקיות
לואי
נפתח את כל הנקניקיות ונסדר אותן כמו שאמרת
נציית להוראות שהשארת במכתב שלך
אתה תתגאה בנו
מדליקים, מזדרזים, מתחילים בהכנות
מחממים, מרתיחים, מסיימים את הרשימה
עושים זאת למען לואי כמו שהוא עשה למענך ולמעני
לואי"
תרגום: גלית אקסלרד