Greit, puh!
-Stor dag for Owen. -Pass opp.
Han har hatt små informerende innsamlingsting
for "Jeg hjerter parken"-kampanjen.
De har vært ganske vellykkede.
Til bystyrte lavbudsjettsprosjekt å være.
Sett opp resten av bokstavene. "Jeg hjerter" foran "parken".
-Vi har ikke råd. -Dyr park-ering?
Jeg gir deg en femmer og får navngi et ekorn?
-Ja. -Og spise det?
-Nei. Hva? -Det er teit.
Hullet er for lite. Hodet mitt sitter fast i treet!
Nei, nei, nei…
Men i dag blir kampanjen en "kampan-mann"
eller "kampan-voksen".
Alt har ledet til dette.
Owens største begivenhet hittil: en festival.
Matvogner, scenemusikk, ansiktsmaling, informasjonsbod.
Derrick kommer. Du kjenner ham ikke, men han er kul.
Med så mye som skjer, er Owen så klart fokusert på tøyposesalg.
-Birdie, vi trenger deg. -Min beste venn trenger meg. Jeg må gå.
Kan du stå under tøyposeteltet og dytte det opp i midten?
Elwood, hvor er tøyposene? Vi har to esker å selge.
Jeg tok med en, og du skulle ta med en.
Her er greia med esken.
Jeg trodde bunnen var toppen, så da jeg åpnet den ekte toppen,
-var bunnen åpen… -Bare hent esken!
Det er bare flat papp nå.
-Elwood! -På saken.
La oss roe oss ned.
Alle vet at tøyposer er det viktigste i dag.
Det er en vandrende plakat. Det er noe folk bruker til å putte ting i.
Om jeg gir deg et flygeblad om treressurser
og du ikke har en tøypose, går det i søpla.
Uten tøyposene er det bare folk på bytur.
Med tøyposer er det et vellykket arrangement.
Jeg vet hva han får til jul.
En iPad? Skriftstørrelsen i bøker er for liten nå.
Alt må bare være perfekt.
Med tøyposer samler vi inn penger,
og vi la ut for dem, så når vi ikke selger poser,
-er det som å ta penger fra et tre. -De hadde brukt det på dop.
Vi skulle valgt dobbeltsøm.
Enkeltsøm kommuniserer ikke "vellykket kampanje".
Jeg vet du er stresset, men det går bra. Posene er fine.
Du plantet kampanjefrøet og pleide det. Nå må vi bare se det blomstre.
Du har rett. Og takk for at du brukte hageord.
-Jeg vet hva du liker. Pust, nå. -Føler meg allerede…
Beklager, beklager.
Tonen skjærer gjennom gassrørene i leiligheten.
Abby har også noe stort på gang.
Etter mye arbeidssøk kom hun til siste auditionrunde for en stor rolle
og venter på beskjed. Det var for tre uker siden.
-Hallo? -Det er romkameraten din, Mr. Mandelbaum.
Du la igjen regnjakka di her.
Det regner ikke, så… Og jeg eier ikke regnjakke.
Hvem sin er det da?
Jeg venter en telefon.
-Fortsatt ikke ringt tilbake? -Det går helt fint.
Bra, tante Abby. Du får den neste.
Hva? Nei, det går fint fordi jeg skal få denne.
Å ja. Jeg mente at du får denne og den neste. En hypotetisk gullrekke.
Etter måneder med smisk til ordføreren slår jeg til i dag.
Først gir jeg ham denne LaGuardia-lysekronen,
som han beundret sist gang han var på besøk.
Dette stedet er magisk. Se på den lysekronen.
Når vi møtes i ettermiddag, vil han være i lomma mi
og gjøre alt jeg ber ham om. Hva er den sildringen?
Shampagne! Stopp! Helen, rydd opp! Helen!
-Hei, jeg er her. -Hvor i "Helen" har du vært?
Satt fast i heisen i en time. Jeg ringte service, men ingen svarte.
-Jeg ringte deg flere ganger. -Hmm? Å. Telefonen min lå på bordet.
Så, skal du ikke…
Hallo? Jeg skal si ifra. Møtet med fungerende ordfører er avlyst.
-Hva? -Han vil holde litt avstand
på grunn av streiken.
Hvilken streik?
Den streiken.
Ned med Bitsy Brandenham!
-Vi vil ha noen ting -Hu og ha
-Som må bli gjort -Hu og ha
-Opp med knyttneven -Hu og ha
-Tiden er inne -Hu og ha
Hva vil vi ha? Masse ting
Når vil vi ha dem? I ettermiddag
Hva vil vi ha? Masse ting
VI ER BRANDEN-LEI
Når vil vi ha dem? I ettermiddag
Ikke mer misbruk!
Ikke si Jeg har en skrue løs
-Ikke si jeg synger for høyt -Eller heller for mye vermouth
Jeg gjør gulvet glatt Men du er glattere
-Hun må straffes -Kom igjen, Brandenham-crew!
-Hva vil vi ha? -Bedre øyehelseplan
Når vil vi ha det? I ettermiddag
-Hva vil vi ha? -Litt anstendighet, mann!
Når vil vi ha det? I ettermiddag
-Ring andre Helen. -Hu og ha
Få henne hit!
Å, Abby
Kom deg ned hit, nå
"Jeg hjerter parken" Er kanskje det beste jeg har gjort
Nå blir Central Park Elsket av alle så fort
Men hva om jeg bomma Og dreit meg ut
Jeg ga jo alt Vil ikke havne akterut
Jeg vil bare spille
VI TRENGER DEG. KOM!
Jeg later bare som At du ikke ville
Jeg skal liksom Opptre under rampelys
PÅ VEI.
Det går aldri Om jeg er utenbys
-Hva vil vi? -At smiskingen går
Når vil vi ha det? I ettermiddag
-Hva vil vi? -At "Jeg hjerter parken" tar av
Når vil vi ha det? I ettermiddag
Hva vil vi? Masse greier
Når vil vi ha det? I ettermiddag
Hva vil vi ha? Masse greier
Når vil vi ha det? I ettermiddag
Gud, for en skuffelse.
-Ja, de virker sinte. -Jeg mener deg.
-Meg? -Ja, dette er din feil.
-Hvordan? -Jeg prater ikke med ansatte.
Jeg lager ikke øyekontakt. For trist.
Og jeg ba deg om å sparke kvinnen
-med megafonen? -Jeg tok en vurdering.
Ordføreren likte henne, så jeg tenkte det ville se dårlig ut.
Jeg ansatte deg ikke for å vurdere ting, men for å følge ordre.
Du er en robot med hud.
-Miss Brandenham, Helen. -Andre Helen.
-Abby. -På tide.
Gamle Helen har rotet, så du må levere en lysekrone til Gracie Mansion.
Skal jeg slepe denne lysekronen over hele byen? Har du en varebil?
Skal jeg bare bære på den?
Det er et "andre Helen"-problem.
Dine maisknaskende midtvest-lår gir deg masse motbalanse.
Ingen mais i disse lårene. Bare Skittles, baby.
Hvorfor står du der?
Ta den, bær den, behold jobben. Gå!
Greit, greit.
Kult tøyposedesign.
En kaiju som vandrer over byen og spiser menneskehjerter.
Hva? Nei.
Det er en vennlig park med vennskapelig åpne armer.
Jeg visste det. Det er veldig bra.
-Ordfører Leeds. -Å! Owen, wow! Se på dette!
Jeg er så stolt av "Jeg hjerter parken".
Mot alle odds. Ingen trodde du ville klare det.
-Ikke mine kolleger eller kona. -Ok.
Men hei, jeg ville være den første som kjøpte en tøypose.
-Er det dobbelt- eller enkeltsøm? -Enkeltsøm.
Nøkkelen til en bra kampanje er en tøypose.
-Ja. -Alle vet det.
-Kanskje kommissær Krantz ikke ser det. -Hva? Kommissær Krantz?
Hun kommer for å se hvordan det går.
Men hun kommer aldri til parken med mindre noe er veldig galt.
Som da coyotene spiste Bon Jovis piknik.
Det er ikke noe. Hun ville bare se "hva dette ble for noe".
-Ja ha, ja. -Ikke få panikk.
Det går så bra. Hva kan hun gjøre?
Legge ned? Sparke deg?
Hive deg ut? Kile deg? Kitti-ki, du har sparken.
Nei, det er å gå over streken.
Når den lille tyrannen skriker tre på natta
fordi hun har sølt cocktailbær på sjeselongen sin, hva sier vi da?
Nei!
Det var vel derfor de sa jeg skulle gå ut bak.
Beklager… unnskyld.
Nok en ansatt sluttet seg til streiken. Og hun stjal en lysekrone! Juhu!
Brenn den!
Hiv den opp og la den falle ned på bakken.
Ja, jeg støtter dere, altså.
Solidaritet og alt, men Bitsy er vel ikke så ille?
Hun anklagde deg for tyveri og prøvde å få deg arrestert.
Godt poeng. Men vi ordnet opp i det.
Du måtte dytte henne på en madrass som Cleopatra.
Det er bare noe man gjør når man følger drømmen i storbyen.
Som å leie en leilighet som er et fyrrom,
eller gå på 35 auditioner i uka uten å få en jobb.
-Ikke én jobb? -Jeg venter på beskjed om et par ting.
Om én ting.
Ta den. Det kan være dem.
Abby. Jeg har en ny Hiney-hit.
Si om den er for mye funky.
Fint, men jeg må ringe tilbake.
Se! Jeg er en drage nå. Ikke en øgle, som den ungen sa.
"Jeg hjerter parken"-festivalen er i full sving.
Masse moro som Owen kanskje aldri får se fordi han fortsatt fokuserer på…
Tøyposer. Vi har dem. Ikke alle. Vi mangler en eske.
Hvorfor kjøper dere ikke?
Jeg har ikke solgt noen.
Har vi begynt? Jeg trodde vi ventet.
-Jeg og Molly solgte en. Til hverandre. -Så, ja, ingen.
Sjefen min kommer. Ingen kjøper. Sjefen kommer.
Du stresser for mye over tøyposegreia.
Dette er tilstrekkelig mye stress, med tanke på hva som står på spill.
Men om du var mindre stresset, kunne du solgt mer.
-Å ja? -Jeg har ingen poser igjen.
Er det sant? Det er utrolig, Elwood!
Det er det jeg snakker om.
-Elwood tenker ikke for mye på ting. -Noen ganger tenker jeg ikke.
Kanskje du skal ta en pause og stresse ned med Elwood.
Greit. Vet du hva?
Jeg trenger en pause. Vi gjør det.
Herlig. Kom igjen!
-Hva skal vi igjen? -Perfekt.
Se på det kaoset.
Det er ikke bra. Og hver hotellarbeiderforening i byen
er imot deg. Gjester drar. Arrangementer blir avlyst.
-Din festbrems. -De intervjuer folk som ikke liker deg.
Ser du? Festbrems.
Vi sender fra Brandenham-streiken,
der en problemliste har blitt til en bevegelse
mot hotellarving Bitsy Brandenham. La oss høre fra en ansatt.
Alle har fått gjennomgå de krokete kloaktige hendene til Bitsy.
Om du også hater Bitsy, så lag et skilt og bli med.
Vi har snacks
Snack, snack
Mektige ord i møte mot tyranni.
Du ødela det, du avstreiker.
-Fiks det. -På saken.
-Ikke vær frekk. -Nei da.
Ta imot slagene deres og få en slutt på det.
Ellers så blir det slutt på… jobben din her.
Skal bli.
Hei! Smørbrødet mitt satt her.
-Beklager, mener jeg. -Jeg spiser det fortsatt.
Beklager. Viktig telefon. Kanskje. Hallo?
Du skulle ringe så fort du leverte lysekronen
-til ordføreren. -Jeg skal det. Når jeg gjør det.
Jeg visste du var treig i hodet, men ikke i føttene.
Gå!
Beklager. Hallo?
Fortsatt ikke levert.
Fortsatt andre Helen, men jeg heter faktisk A…
-Ha det. -Ok.
Jeg lar den gå til svareren.
Ta telefonen, da!
Jepp. Det er verre. Ja, Miss Brandenham?
-Hei, Julia Flan, casting-sjef. Hei. -Skjer'a? Hei, dette er… Det er Abby.
Jeg vet det, tullejente. Teamet elsket deg.
Det står mellom deg og en jente.
Kan du komme på en ny prøve om 45 minutter?
Du store min!
Vent, jeg holder faktisk på med noe nå.
Nei, vet du hva? Absolutt.
Sjåfør! Stopp bussen! Jepp, det funker ikke.
Hver gang jeg stresser, så spiser jeg to is.
-Er du ikke laktoseintolerant? -Et problem til senere.
-Hva skal du ha, sjef? -Skal vi se…
Jeg tar appelsin-fløteis. Nei, for varmt for fløteis.
Kanskje heller en ispinne?
Nei, den smelter over uniformen,
kommissæren ser det, sparker meg og stenger parken.
Jeg tar en kjeks uten noe i. Vent, er det sprøtt?
-Går det bra, sjef? -Jepp. Jepp.
Faktisk, nei.
Jeg er urolig hele tiden for alt.
Hvordan er du ikke urolig? Hele tiden. Over noe.
Det er enkelt. Ting bare ordner seg.
-Nei, Elwood! Hva gjør du? -Kjekstuppen er det beste jeg vet.
Når hjernen bare
Og alt bare Vusj, vusj
Når tankene bare Bla, bla
Og verden bare Hei, hei, hei, hei, hei
Jeg ber dem dempe seg Jeg lar hele verden fjerne seg
Jeg hører på meg selv For jeg vil alltid si
Det eneste jeg trenger
-For å overleve dagen -Hva da?
Ja, ja Jeg går videre
Uansett
Så du var sen? Hvem bryr vel seg
Så du gjorde feil? Hvem gjør ikke det
Tenk så ofte Man tror det er verdens ende
Og så
-Var det ikke det -Nei.
Om noe går galt Så tar du det da
I stedet for Å uroe deg igjen og igjen
Glem alle småting
VÅT MALING
Er det ikke bare ting Som du kan gi slipp på?
For du vet
Det ikke gjør det bedre Du vil bare føle deg verre i dag
I dette livet Er i dag alt vi har
Så når jeg har et problem Så sier jeg bare
Ja, ja Jeg går videre
Uansett
-Prøv. -Ok.
Ja, ja Jeg går videre
Uansett
-Jeg føler meg bedre. -Ser du?
Så jeg betalte ikke skatt
-Hvem gjør det? -Hva?
Jeg spiste asbest som barn
-Ups. -Seriøst?
En gang Av en usagt grunn
Skulle jeg få vitnebeskyttelse
-Men fikk aldri det -Elwood?
Om noe går galt Så tar jeg det da
I stedet for å uroe meg Igjen og igjen
Syng med, da vel.
Ja vel.
Glem småting
Det er jo bare ting Du kan gi slipp på
For du vet At det ikke gjør det bedre
Du føler deg bare verre i dag
Og i dette livet Er i dag alt vi har
Så når jeg har et problem Så sier jeg bare
Ja, ja Jeg går videre
Uansett
Hei, ja
Hvem bryr seg Om jeg løy på CV-en
Hvem bryr seg Om jeg ikke traff tonene
Hvem bryr seg Om jeg spiser rå kylling
Eller bare solgte tre tøyposer
Solgte du bare tre poser?
Pos, pose, positivt
-Hva? Du sa du solgte alle. -Jeg sa jeg ikke hadde dem.
Og så ble du så glad.
-Og nå er du urolig. -Elwood, hvor er posene?
Vi gjør det. Det har vært et par harde måneder.
Fantastisk, Matilde. Tusen takk for at du kom.
Hei. Alt om Eva, dytter deg ned trappa!
Nei da. Beklager, mye energi.
Vi er klare, Abby.
Hvor er Helen? Er det henne? Nei, det er en stolpe.
Er det henne? Nei, duer som slåss over en kringle.
-Bitsy… -Slutt å snike på balkonger.
Du er som en gammel ninja.
-Nå? -De sa hva de krever.
-Hvor mye da? -Det er ikke bare penger.
Så søtt.
Bedre timer, mindre asbest, fungerende branntrapper.
-De vil vel ha fotmassasje også. -De dropper kravene
og gir seg på én betingelse, men jeg sa at det var umulig.
Hva er det?
De vil ha en unnskyldning.
Forbered det.
Seriøst? Jeg har aldri hørt deg si unnskyld.
Jeg kan da late som.
Om det sparer penger, blidgjør fattige og jeg slipper unna, så ja.
Og jeg kan smiske til ordføreren igjen. Det er derfor jeg er rik og du er Helen.
Posene må være her et sted.
-Pappa! Godt nytt. -Fant du posene?
Hva? Nei, jeg fant radioen. Vi mistet den.
Men du visste ikke det, så klart.
-Fordi vi mistet radioen. -Godt nytt, sønn.
Det var jeg som fant den.
-Gi meg ros. -Bra jobba.
Ingen årsak.
Jeg beklager at jeg mistet dem, men alt vil ordne seg.
-Owen? -Hun fant dem.
Fant du dem?
Nei, men kommissæren står her.
Hun lurer på hvor du er.
Så flott. Perfekt. Jeg kommer nå.
-Nå får jeg note i margen. -Noter er fine å høre på.
Så du sier at jeg ikke kan operere med leppestift på?
Da får du gi et farvelkyss til din nye nyre.
Og ferdig.
Veldig bra, Abby. Vi tar absolutt kontakt.
Så flott! Takk. Ok.
Ja.
Pokker, lysekronen.
Hun var bra.
Glem det. Jeg hørte fra Matildes agent nå.
Hun er nervøs for å miste rollen. Hun sa ja til å sette ned prisen.
Perfekt. Litt slemt å bruke Abby på den måten.
Hun klarer seg. Hun er så grei.
Jeg glemte lysekronen min.
Må bare dra den ut herfra.
Jeg liker å ta med egen belysning.
Jeg tuller. Det er greit. Alt er greit.
Ja, Bitsy. Hei.
Bitsy? Unnskyld, bruker vi fornavn nå?
For jeg skal ikke lære ditt.
Nei, beklager, men…
Nå holder det Jeg har fått nok
Jeg er lei av å smiske nå
Rydd opp etter deg Og vær litt grei
Mens du er i gang
Du hørte meg
Nå som du er så stille Regner jeg med at du fikk sjokk
VELKOMMEN
Det er ingen flere dørmatter her
Du elsker krystaller Så la meg være krystallklar
Snille piker kan være tøffe
Når snille piker lærer at
Nok er nok Er nok
Er nok
Å, å
Nok er nok
Å, å
Det er ditt tap Du er en dårlig sjef
Utnyttet oss alle Og nå betaler du prisen for det
Jeg er ferdig her Bær din egen lysekrone
Den er tung, og du er liten
Så det hadde vært Ganske vanskelig
Men jeg sporer av
Ingen jobb er verdt Min selvrespekt
Faktisk tror jeg at du bløffer
Og du lærte aldri hva jeg heter.
Det er Abby!
Hvorfor trodde jeg At jeg ville klare dette?
Jeg har aldri før gitt opp
Hva om det faktisk er opplagt
At jeg er den som ikke er nok?
Nok er nok
Å, å
Nok er nok
Bitsy, er du der?
-Jeg slutter. -Hun ble lei da du begynte å prate.
Men bra for deg. Ikke alle tør å komme seg ut.
Herregud, så du det?
Jeg bare fikk ut litt aggresjon. Den er borte nå.
Jeg elsket det! Det skulle du gjort her.
Mener du det?
Denne bransjen kan gjøre deg mørbanket.
Men de beste undertrykker ikke den følelsen, de bruker den.
Om du kan vise det, gir jeg deg alle roller.
Er det sant? Å nei, jeg er så lei for det.
Pokker ta deg, mener jeg. Dette suger, og jeg bruker det.
Bra! Flink jente. Nå må du rydde opp.
Ja. Nei. Så klart. Du suger. Bare… Beklager, fortsatt forvirret.
Jeg skal rydde opp. Og hysj.
Tuller. Har du en kost?
Jeg beklager all smerten jeg har voldet dere.
For å gjøre opp for disse traumene, vil jeg tilby dere…
Vent, det var ikke det vi ville ha.
-Var det ikke? -Nei.
Vi vil ikke ha en falsk unnskyldning du fant på nettet og ikke mener.
Hva mener du, verdifulle ansatt?
Vi vil se deg si unnskyld til ett menneske og mene det.
Bare ett menneske? Det er lettere. Hvem da?
-Helen. -Hva?
Jeg glemte å nevne det. Trodde ikke det var viktig hvem det var.
Hva har jeg å si unnskyld til deg for?
-Jeg kommer ikke på noe. -Men når du gjør det, er streiken over,
-og alt blir borte. -Gjør det!
Fem prosent lønnsøkning, en ekstra fridag, og 15 ekstra minutter til dobesøk.
Aldri nevn unnskyldninger igjen.
Kom dere vekk.
Vi fikk lønnsøkning og resten av dagen fri.
Nei. Det var ikke… Greit!
Helen, ordne møtet med ordføreren. Si at streiken er over.
Og lag meg en drink.
-Synd hun ikke sa unnskyld. -Spar deg.
Dere fikk det dere ville ha.
Var det planen din?
Jeg har god dømmekraft. Jeg visste hun ikke ville si unnskyld.
Neste gang dere vil ha noe, kom til Helen.
Bitsy er eieren, men jeg er sjefen. Glem ikke det.
Der er han. Vi har stått her
og snakket med kommissær Krantz en stund nå.
Slapp av. Molly fylte pausene med nervøs latter.
-Hei, Owen. -Hallo, kommissær Krantz.
-Sånn. -Jeg ville bare komme ned og…
Før du begynner, la meg si
at jeg vet at innsamlingen ikke går så bra, ok?
Kanskje hele kampanjen ikke har gått så bra.
Mange små ting går galt hele tiden.
Så jeg vil bare beklage.
Vil du vite hvorfor jeg nesten aldri kommer hit?
-Ja. -Allergisk mot trær?
Nei, elsker trær.
Jeg kommer ikke fordi jeg vet at alt går bra.
Gjør du? Gjør det?
Jeg besøker bare parker som trenger meg.
I dag måtte jeg til Claremont Park
fordi noen har kledd rotter i små strikkegensere.
-Det er så søtt, men ulovlig. -Jeg må til den parken.
Central Park har Owen Tillerman.
Du bryr deg om alt, og du uroer deg til døde.
Du ser håpløs ut. Renner av svette.
Jeg er ikke så svett… Oi sann, jo.
Du engster og stresser over alt som skjer i parken
så de som kommer innom bare kan kose seg
og glemme angsten og stresset i sitt liv.
Men fytti katta, som du svetter. Har du spurt legen om det?
Men hva med tøyposene? Det er bare enkeltsøm.
Du burde ha valgt dobbeltsøm.
Og så? Kampanjen er jo vellykket.
Hvordan?
Se på den. Folk hjerter denne parken så langt øyet ser.
Det er flere gjester og mindre søppel.
Og tror du at alt bare endret seg sånn?
Sånt tar tid.
Vanner du planter, vokser de ikke over natten.
Noen gjør det, men takk for hageterminologien.
Jeg har vært for stresset til å stoppe og lukte på blomstene.
Grunnen til at jeg kom i dag var for å gratulere deg
med en vellykket kampanje.
-Så, gratulerer. -Takk.
Og jeg skulle møte vennen min Derrick her. Han er morsom. Jeg ser etter ham.
Ha det bra, Owen. Der er han! Derrick! Derrick!
Wow, se på det.
Han begynte, han hjertet og nå promper han det ut.
Beklager, jeg kom ikke på noe rim. Jeg er så stolt!
Hei, sjef. Se hva jeg fant.
-Tøyposene! -De er fine.
De må ha falt ut, sklidd ned bakken og havnet i vannet.
Jeg sa jo at alt ordner seg, sjef.
Jepp, Elwood. Det gjør visst det.
Det er noe i lufta Og det føles så rett
Gleden sprer seg fint og lett
Vi begynte Uten å forvente noe
Nå gjør sommerfrukten oss mett
Vi holdt fast i håpet Om at drømmen ble sann
Tøyposer.
Se deg rundt Og se hva vi fant
Den kjærligheten du gir Du vet
Å, hei.
Den kjærligheten kommer tilbake
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kjærligheten kommer tilbake
Vi har alltid hatt hverandre I tunge tider
Nå får vi slippe oss løs
Vi har fått løst Alle floker
Og han ble bitt av en gås
Den har tenner!
Nå må vi se inn i fremtiden
Og se fremover Mot der vi er på vei
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kjærligheten kommer tilbake
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kjærligheten kommer tilbake
Jeg er teselskapets Revere Heller ut teen, jippi
Lurere enn Bitsy Med sin falske unnskyldning
Hun er dronning Men halshugger ikke meg
Jeg kom med mine krav
Planer har jeg hauger av
Jeg står på krava Hun er på vei til grava
For man får som fortjent
Plant et frø, og så
Kan du dele godet med en venn
Selv om du går litt feil vei Kommer kjærligheten tilbake til deg
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kommer tilbake til deg
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kommer tilbake til deg
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kommer tilbake til deg
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kommer tilbake til deg
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kommer tilbake til deg
Den kjærligheten du gir Du vet
Den kommer tilbake til deg
Tekst: Ekaterina Pliassova