- Værsgo. - Tak.
Hav en god aften.
Hej, Stewart.
Lyndon, hvad fanden?
Du skræmte livet af mig.
- Undskyld. - Hvordan kom du ind?
Har du ødelagt den?
Det ved jeg ikke. Måske.
I så fald køber jeg en ny.
Jeg kan købe et hus til dig, hvis du vil.
Det vil jeg ikke have.
Jeg må tale med dig.
- Du må ikke tale med mig. - Ingen så mig.
De ved ikke, hvor jeg er.
Jeg købte en flybillet til L.A., lod mine ting stå og blaffede hertil.
Blaffede?
Du godeste.
Er du bange?
Skal jeg gå?
Jeg er ikke bange på mine egne vegne, Lyndon.
Hvad ville du tale om?
Jeg vil have, at du taler med Forest og glatter det ud.
Glatter det ud?
Få mig tilbage til Devs.
Det vil næppe ske.
Det er sgu mit livsværk derinde.
- Du er 19 år gammel. - Jeg kan ikke forlade det.
Einstein var 26, da han kom med relativitetsteorien.
Du har stadig tid.
Jeg løste jo problemet.
- Med flerverdensprincippet? - Netop.
Det virkede. Hvad indebærer det?
Han vil ikke have flere verdner, kun Ã©n.
Der findes ikke kun Ã©n. Det er pointen.
Hvis han ikke kan lide det, må han ændre universets love.
Han er et IT-geni. Lovene er sekundære.
Han er sgu ikke et geni.
Han er en iværksætter.
Og han er vanvittig.
Han er besat og slår folk ihjel.
Han forsøger at genoplive sin datter.
Stil dig selv dette spørgsmål:
Vil du se noget så magtfuldt som Devs i hænderne på en galning?
Hvad? Hvad sker der?
- Hvad fanden sker der? Hvor er jeg? - Det er okay.
Du er i sikkerhed på et motel.
Vi er på et motel. Jeg havde ingen steder at tage hen.
- Tog du mig med på et motel? - Fra hospitalet.
Du var på et hospital.
De spærrede dig inde der, politiet og en læge.
Hospitalet ...
Du hentede mig.
Du fik mig ud.
- Ridderlighed. - Ja.
Tak.
Du var helt væk.
De gav dig nogle kraftige medikamenter.
Men du har sovet den ud i flere timer.
Jeg har taget noget tøj med til dig.
Hold da op.
Jeg har kvalme.
Min mund ...
Jeg har en metalsmag i munden.
Hvad er der sket med din hånd?
Ikke noget. Jeg slog den, da jeg fik dig ud.
- Hvor er vi? - I Napa.
Jeg kunne have kørt længere, men jeg tror ikke, nogen finder os her.
Jeg vidste ikke, om politiet leder efter min bil -
- eller hvor vi skulle tage hen.
For helvede da.
Hvad skal vi gøre?
Jeg tænkte, at vi kan kontakte medierne.
Pressen eller sådan noget.
Og sige, at en flygtet psykiatrisk patient har fortrolig information -
- om et mordkomplot?
Ingen vil lytte, Jamie.
Så flygter vi.
Vi kan ikke bruge kreditkortet.
Vi kan ikke tanke bilen eller bruge mobiltelefonen.
Har du nogen kontanter?
Omkring 40 dollars.
Så når vi ikke langt.
Har vi benzin nok til at køre tilbage til San Francisco?
Ja.
Så ved jeg, hvor jeg vil hen.
Du behøver ikke at tage med, Jamie.
- Mener du det? - Ja, det gør jeg.
Jeg kan gøre det alene.
Okay, Lily. Det er fint. Jeg kan blive her og se tegnefilm.
Sender du en sms, når du er færdig?
Han er her. Det er hans bil.
Vil du virkelig gøre det her?
Vent i det mindste, til han vågner.
Det er hende. Hun er her.
Jeg hørte vist noget derinde.
Kom ind.
Vil I have noget at drikke?
Jeg tror, at jeg har lidt juice ...
... øl, mælk eller vand.
Jeg tager et glas vand.
Okay.
Hvad med dig?
Undskyld, men jeg ved ikke, hvad du hedder.
- Jamie. - Arbejder du for mig?
Nej.
Nej tak.
- Lily vil snakke. - Okay.
- Lad mig tage mig af det. - Jeg kom for at tale med ham.
Hvis du kom for at få svar, bør du tale med mig.
- Måske alene. - Ja.
Kom, Jamie. Vi bliver smidt ud.
Det er en dejlig aften. Vi sætter os udenfor.
Bare rolig. Hun er okay.
Vi sætter os ned.
Hvad er der sket med din hånd? Har du slået den?
Laver du sjov? Skulle det være en spøg?
Nej. Det er ikke en spøg. Hvad mener du?
Din kamphund, Kenton.
Han brød ind hos mig og druknede mig næsten i badekarret.
Så bøjede han min finger bagud, til den brækkede.
Herregud.
Mener du, at du ikke vidste det?
Jeg vidste, at han havde skræmt en af Lilys venner.
Jeg vidste ikke, at det var dig.
Og jeg vidste ikke, at han havde brækket din hånd.
Nå ...
Det er jeg virkelig ked af.
Jeg ønsker ikke, at de ting sker. Det er ikke min hensigt.
Du lader det bare ske.
Du ser til fra sidelinjen.
Ja. På en måde.
Jeg forstår ikke, hvorfor jeg ikke taler med Forest.
Du kan næppe besvare mine spørgsmål.
- Det kan jeg. - Hvem er du?
- Katie. - Ikke dit navn.
Jeg arbejder på Amaya.
Jeg er udviklingsleder af Devs-systemet.
Du er Forests kæreste.
Kæreste ...
Ja.
Jeg er vel hans kæreste.
Jeg ved ikke, om det er det rette ord, men lad os sige det.
Dømmer du mig, fordi jeg går i seng med chefen?
Han er sårbar og har brug for nogen.
- Jeg kan lide, at det er mig. - Jeg blæser på, hvem du boller med.
Jeg har andet at tænke på.
Det forstår jeg.
Kendte du Sergei?
- Din kæreste. - Kendte du ham?
Vi mødtes ganske kort.
Hvad skete der med ham?
- Det ved du. - Jeg vil have, at du siger det.
På hans første dag på Devs -
- forsøgte han at stjæle en del af kildekoden til projektet.
Han blev opdaget, da han forsøgte at gå.
Så de slog ham ihjel.
- De? - Ja.
Os. Mig.
Jeg viger ikke udenom.
Jeg vil vide, hvem der dræbte ham.
Kenton. Hvis du mener den person, der gjorde det.
Hvordan?
Vil du vide, hvordan han døde?
Hvordan det gik til?
Spiller det nogen rolle?
Han brændte ikke ihjel.
Nej.
- Og så blev det mørklagt. - Ja.
- Det skulle ligne selvmord. - Ja.
Men du ved alt det her, Lily.
Ikke sandt?
Jo.
Så spørg om det, du ikke ved.
Hvad er Devs?
Netop.
Det.
Jeg tror, at vi kommer til at sidde herude et stykke tid.
Vi kan sidde i tavshed, hvis du vil. Det er helt okay.
Men tiden går nok hurtigere, hvis vi snakker sammen.
Fortæl mig om dig selv.
Arbejder du med IT?
- Ja. Netsikkerhed. - Hvor?
- David Wallace. - Jaså. Dem kender jeg godt.
De er dygtige.
Er du angriber eller forsvarer?
- Forsvarer. - Du ligner en forsvarer.
Og du er Lilys ven.
Ja.
Hun har haft det hårdt de sidste par dage. Det ved jeg.
Rend mig.
Vi kan snakke, hvis det får os gennem denne underlige situation.
Men at sige, at Lily har haft det hårdt de sidste par dage ...
Nej. Det er at forklejne det hele.
Jeg forstår, hvad du mener.
Det er godt, at du forsvarer hende.
Lily er ret god til at forsvare sig selv.
Ja. Det har jeg bemærket.
Sker der nogensinde noget uden grund?
- Hvad taler du om? - Du vil vide, hvad vi laver på Devs.
Det skal jeg fortælle dig.
Men ved at stille spørgsmål.
- Jeg vil ikke lege julelege. - Det er ikke en leg.
Det er en måde at forklare det på.
- Bare følg med. - Følg med?
Ja, følg med.
Okay?
- Okay. - Så ...
... sker der nogensinde noget uden grund?
- Ja. - Nej.
Ting sker uden grund.
- Såsom? - Et eksempel?
Ja.
Et barn, der får leukæmi, eller at blive ramt af lynet.
Listen er uendelig.
Nej, Lily.
Jeg spurgte ikke, om ting sker uden en god grund.
Jeg sagde bare "uden grund".
Leukæmien var en afvigelse i barnets dna.
Lynet var en elektrisk udladning.
Hvorfor trillede kuglepennen hen over bordet?
- Du skubbede den. - Hvorfor skubbede jeg den?
For at forklare noget.
Det er en grund.
Det var derfor, kuglepennen trillede.
Du blinkede.
- Hvad? - Hvorfor blinkede du?
Dine øjne var tørre.
Eller også var du nervøs.
Sker der nogensinde noget uden grund?
Der må være nogle hændelser.
- Tilfældige hændelser. - Giv mig et eksempel.
Giv dig god tid til at tænke over det.
Og giv mig så et eksempel.
Et møntkast.
Et møntkast er ikke en tilfældig hændelse -
- men en kompleks hændelse.
Hvor hårdt blev mønten kastet?
Hvad var møntens vægt? Luftmodstanden?
Temperaturen i værelset?
- Dens vinkel, da den landede? - Okay, ikke et møntkast.
- Men nogle ting er tilfældige. - Så nævn en.
- Valg. - Valg af hvad?
- Valg mellem identiske ting. - Hvilke ting er identiske?
Objekter. Identiske bøger i en boghandel.
Du valgte den under den øverste.
Fordi folk havde rørt mindre ved den.
Meteorer, som lander.
Rouletter, der snurrer.
Ulykker, man har lidt.
Det hele kan trævles op.
Du kan ikke nævne en tilfældig hændelse -
- for det eksisterer ikke.
Du spurgte, hvad Devs er.
Det her er Devs. Det er det eneste princip, du skal forstå.
Intet sker nogensinde uden grund.
Alt er forudbestemt af en tidligere faktor.
Det er alt.
Så hvis vi tager en computer -
- og giver den alle data om, hvordan kuglepennen triller ...
Dens bane, hastighed, masse, dele ...
... og atomstruktur.
Hvad kan computeren så vise?
Hvor hårdt den blev skubbet -
- og hvornår den ville holde op med at trille.
Computeren kan se bagud -
- og computeren kan se fremad.
Gør nu det med alt.
Ikke kun med kuglepennen.
Alt.
Det er Devs.
Det er en magtfuld computer, I har der.
Ja.
Og derfor dræbte I Sergei?
Ikke helt, Lily. Nej.
Jeg tror, at for dig bliver det svært nu.
Hun elskede vist virkelig den unge mand.
Sergei. Hun holdt virkelig af ham.
Ja, det gjorde hun.
Det er utroligt, hvor kærlighed fører en hen.
Den vej, man rejser.
Hvor langt man vil gå.
Har du den i dit liv?
- Det havde jeg. - Jaså.
Det er bedre at have elsket og mistet ...
- Ikke? - Jeg ville sige:
Det er bedre at have elsket, og at alt endte godt ...
Okay, det har du ret i.
Jeg er enig.
Du kender til mit tab. Det gør alle.
Ja ...
Jeg kender ikke dit.
- Det kan ikke sammenlignes. - Det er jeg glad for.
Ja, det er bare ...
... at jeg har mistet en pige.
Eller mistet den rette og den fremtid, man forestillede sig.
Så kan det godt sammenlignes. I hvert fald i den henseende.
Det handler om at acceptere tabet.
Formentlig.
Men for at være ærlig ...
... accepterede jeg det aldrig.
Jeg og tabet ...
- ... eksisterede bare sammen. - Et tab som din ven og følgesvend.
En ven, der skider på en hver morgen.
Nemlig.
Må jeg fortælle dig noget?
Det er et løfte. Et løfte fra mig til dig.
Okay.
Det hele vil ordne sig.
Hvad betyder det? Hvad vil ordne sig?
Det hele.
Det er løftet.
Det hele vil ordne sig.
Devs-systemet fungerer. Det har det gjort i flere måneder.
Det bliver hele tiden bedre og mere præcist.
De sidste to døgn har vi gjort store fremskridt.
Med systemet kan vi forudse ting.
De er utydeligere længere tilbage i tiden.
Men i princippet kan man vælge hvilket tidspunkt som helst -
- og hvilke GPS-koordinater som helst og lave en visualisering.
- Visualisering? - Billeder. Lyde.
- Er det en simulering? - Netop.
En total simulering. Fra kvanteniveau til det makroskopiske.
Fortiden og fremtiden. Kuglepennen, der triller baglæns.
Kuglepennen, der triller fremad.
Kan I se ind i fortiden?
Vi har set Kristus på korset.
I kan se ud i fremtiden.
Vi forsøger at lade være. Det er problematisk.
Men ja, det kan vi.
Det har vi gjort.
Du sagde, at for mig ville det blive svært nu.
Ja.
Særlig svært for mig?
Især for dig, ja.
Hvorfor?
Da Devs fungerede for første gang, så vi ud i fremtiden.
Vi kan kun se nogle måneder frem.
Ved et særligt punkt, et fast punkt ...
... blev visualiseringen bare støj, som en snestorm.
Vi kunne se fremtiden indtil det øjeblik ...
... og så blev den ...
... uigennemtrængelig.
Det punkt, hvor støjen opstår, nærmer sig, men rykker sig ikke.
Ikke engang med et minut eller et sekund.
Nu er det punkt, hvor fremtiden forsvinder, meget nær.
Om 21 timer.
- I morgen nat? - Ja.
Lige efter klokken et ...
... sker der noget. En ukendt begivenhed.
Den udløser et totalt sammenbrud af årsag og virkning.
Et sammenbrud af determinisme og universets love.
Og vi mener, at du er indblandet.
Mig?
Hvordan kan I tro, at jeg er indblandet?
- Du er der. - Hvor?
På Devs.
- På Devs laboratorium? På Amaya? - Ja.
- Men ... - Vi har set dig.
Mener du, at jeg forårsager hændelsen?
Det mener vi.
- Hvad gør jeg da? - Det ved vi ikke.
Men hvad det end er, så er det mildest talt stort.
Jeg forstår det ikke.
Det gør ingen.
Det er den eneste sport, jeg har været god til.
Er frisbee en sport?
En stor sport.
Ser du ikke OL?
Tænk, hvis I tager fejl.
- Fejl? - Jer.
Jeres IT-kult. Hvis I tager fejl.
- Jeg foretager ikke forudsigelsen. - Det er en maskine.
- Nej, universet. - En maskine foretager forudsigelsen.
Tænk, hvis maskinen tager fejl.
Hvad sker der, hvis jeg ikke går til Devs?
- Det gør du. - Hvad mener du med det?
Det, jeg siger.
- Det vil ske. - Vil I tvinge mig?
- Vil I tvinge mig derhen? - Nej.
Jeg siger, at det er forudbestemt.
Det har det altid været. Du vil gå til Devs.
- Latterligt. - Du kan ikke holde dig væk.
Jeg kan vælge ikke at tage derhen og køre til Mexico.
- Jeg kan køre nu. - Det gør du ikke.
Hvordan fanden kan du sige, hvad jeg vælger at gøre?
- Jeg forstår det godt. - Hvad forstår du?
At du er sindssyg.
Det her er noget ævl.
Lily, det er ligegyldigt, om du tror mig eller ej.
Det sker. Du vil være der.
Det tror jeg ikke.
Okay ...
- Vi får vel se. - Ja.
Er der andet, du vil fortælle mig?
Nej.
Flot.
Jeg har den.
- Er du okay? - Ja. Lad os køre.
Okay.
Nu er I altså alle sammen venner.
Det burde jeg have gættet.
Jeg vil gerne hjem.
- Hjem? Er du sikker? - Ja.
Tror du ikke, at man vil lede efter os der?
Hvis de ville overdrage os til politiet eller deres vagtchef -
- kunne de have gjort det.
- Det er ikke det, de har i tankerne. - Hvad er det så?
Vanvid.
De er vanvittige.
Ja.
Fortalte du hende om Sergei?
Ja.
Fortalte du hende om Devs?
Jeg fortalte hende det hele.
Nej. Ikke det hele.
Jaså.
Hej, Lily. Jeg har været bekymret for dig.
- Hvor har du gemt dig? - Rundt omkring.
Du er ude sent i nat. Det kan jeg lide.
Du skal tage vare på livet.
Ja. Du burde sove lidt, Pete.
Ja. Hør her ... Bare rolig.
Jeg husker vores aftale. Jeg taler ikke til dig.
- Slet ikke. - Godnat.
Hej. Er du klar til at gå i seng?
Jamie ...
Sov i min seng.
- Det er okay. Jeg kan sove her. - Nej.
Sov i min seng.
Jeg kendte ham ikke.
Det troede jeg, at jeg gjorde, men det gjorde jeg faktisk ikke.
Og alt det her ... Alt, hvad der er sket, siden han døde ...
... har været forgæves.
Det hele skyldtes noget, der ikke fandtes.
Jeg kendte ham ikke.
Jeg kender dig.
Så sov i min seng.
Det var modigt af dem at komme her i nat.
Ja, det var det.
Jeg kan lide Jamie.
Han er modig nok til at hjælpe hende.
Virkelig hjælpe hende.
Han er også en sød fyr.
Det er nogle modige unge mennesker.
De så stormens hjerte og gik direkte mod det.
- Det er hende, ikke ham. - Formentlig.
Hun er intelligent og virkelig stærk.
Der er også noget andet. Hun har en mærkelig egenskab.
Hun er mere bange for ikke at gøre noget end at gøre noget.
Sådan er de færreste.
Desuden bærer hun på en del sandheder.
Ikke kun det, hun siger ...
... men hendes måde at se på tingene. Hun ser, hvad der er.
Hun så det ikke hos Sergei.
Du ved, hvad jeg mener.
Ja, det gør jeg.
- Vi kan altså lide dem. - Ja.
Jeg kan også lide dig.
- Kan du? - Ja.
Jeg ville sige, at jeg er glad for dig.
Mener du dybt glad?
- Ret dybt. - Det er generøst.
Jeg er også ret dybt glad for dig.
Jeg er mindre ret dybt. Bare så du ved.
Okay.
Hør her ...
Der er ikke langt igen nu.
Det er ikke længere år, måneder eller dage.
Der er kun timer tilbage, Forest. Det er alt.
Timer.
Tekster: Malene Cramer www.sdimedia.com