Subtitles by sub.Trader subscene.com
Ні!
Знято!
Закінчення та номер.
Гаразд, давайте закінчувати.
Потрібен ще один вогнегасник. Зараз!
Просто відійдіть. Назад.
Не підходьте.
Агов? Мені потрібна допомога.
Забирайся звідси!
Ні, нам повна дупа.
Не торкайся мене! Не чіпай!
За що мене заарештовують, га?
Гадаєш, ти крутий?
Ти просто не знаєш, наскільки я майстер своєї справи.
Чому я тут?
Відповідай на кляте питання!
Відповідай на кляте питання, вилупок!
Ти тупий вилупок!
Чому я тут?
Відповідай на питання!
Відповідай на кляте питання! Чому я тут?
На майданчику охорони немає, Отіс.
Я помітив.
Оскільки це твоя третя п'яна сутичка з поліцією,
тому якщо підеш, ми повідомимо судді, і ти сидітимеш чотири роки.
Так.
Отже, з чого почнемо?
Не знаю, шеф, ви кажіть. Я не здатен приймати рішення.
Я егоман з комплексом неповноцінності.
Спробуємо ще раз.
Що, як я професійний шизофренік? Що мені сказати? Я - лайно.
Я хочу, щоб ти почав записувати свої спогади,
щоб ми могли почати працювати з твоїм образним сприйняттям світу.
Як це?
Це простий спосіб припинити уникати того, що нагадує тобі про травми.
Я уникаю нагадувань про травми? Вся моя робота заснована на травмах.
Я кажу про подразники, які підвищують твій рівень тривоги до неконтрольованого,
- що приводить до насилля. - Наприклад?
Почнемо з того, що тебе злить.
Отісе, я давно цим займаюся.
Я бачила твої результати, в тебе є ознаки посттравматичного синдрому.
Ні, немає.
Від чого?
Знято!
Хвилинку.
Дякую.
Чудово відпрацював, Отісе.
Дякую.
Ти любиш тварин?
- У нас є пес. - Так?
В мене була курка Генрієтта ЛаФауль. Перша в світі курка-каскадер.
Тату, допоможеш зняти?
Я знав, бо всі кури... Що?
- Допоможи зняти. - Хвилинку.
В мене була ця курка, я садив її на голову і робив колесо.
І вона бігла від моєї голови до дупи, ось так.
- На родео я провів багато часу з курями. - Тату, відчепи їх.
Був ще один трюк. Я клав курку на голову... Ось.
...а по моєму тілу до неї йшов схований електричний дріт.
Я клав цеберко "Кей-Еф-Сі" та підпалював його для драматичності.
Бив Генрієтту струмом, і вона летіла з моєї голови прямо в те цеберко.
Натовп був в захваті. Дуже.
- Ого. - Так. Було круто.
Одного разу я виступав перед Стіві Нікс. Вона була на "Форумі".
Трясця, тату!
Що я казав, про такі слова?
- Що... Що я не повинен так розмовляти. - Що ти не повинен так розмовляти.
- І ти вибачишся перед Пем. - Так.
Так.
- Мені шкода, Пем. - Нічого, все гаразд.
- Знімай інвентар. Подякуй Донні. - Так.
- В тебе був чудовий день. - Так.
Я провів багато часу з курями. І знаєш, чому я навчився?
Знаєш, що то за біла штука в середині курячого лайна?
- Знаєш, що це? - Ні, що?
Теж куряче лайно.
Круто, га? Гей, в тебе є телефон?
Так.
Можеш дати номерок? Пізніше? Може, завтра?
- Добре. - Добре.
Гарного дня.
- Сів? - Так.
- Все гаразд? - Так.
З ким ти розмовляла?
Ні з ким.
Я казала, тобі не одягати цей топ?
- Я казала, не одягати цей топ? - В мене не було іншого чистого одягу.
Рокко! Я тут!
Гей, дай мені розклад. Там і мій бюджет.
Не чіпай їх, Рокко! Це мої шкарпетки.
- Можна ще 10 хвилин? - П'ять.
Трясця. Потрібна нова прасувальна машина та сушилка.
Бо це вже повний кошмар.
О ні.
О ні, хлопче.
Тобі дістався один з тих єврейських пісюнів.
Подякуй за це своїй мамі. В тебе член, як олівець.
- Його вистачить. - "Вистачить", куди там.
- На що такого вистачить? - На дівчат.
Ага, дівчат. З таким і самому подрочити не вийде.
Мабуть, обсцикаєш свої ж яйця.
- Яйця мокрі? - Мені 12.
Ага, 12-річний член.
Мій 12-річний член звучав так.
Увага.
Чув?
Чуєш цей гуркіт?
Це твоє коріння, хлопче.
Твоя кров.
Звідки ти родом.
Це важливо.
Я знаю, тобі це до сраки, гівнюк.
Що я сказав?
Ти і не слухав, це твоя проблема. І ти егоїст.
Я кажу тобі про родину, а ти витріщаєшся на папери.
Я бачу, ти концентруєшся. Дуже. Над тим, щоб бути 12-річним. Жбурляння тортом.
Це не жбурляння тортом.
Ні? А що там? Я знаю. Клоунада.
- Родео. - Ні.
- Це те ж саме. - Ні.
Звідки знаєш? Ти на родео не був.
- Був. - Не бреши.
- Хто тебе туди водив? - Том.
- Том водив на родео? - Так.
Авжеж. Куди ви ходили?
- Не знаю, це було родео. - Не пам'ятаєш?
На родео були клоуни? Ні. Отже це Помона. І це ярмарок.
Ти був на ярмарку. Бачив би ти мене у Маскоджі.
Ось там родео. Просто неймовірне.
Трясця. Атракціони, тварини. Сам займаюся гримом, костюмами. Комедією.
Я змушував биків бігати, доки не зламав кожну свою кістку.
Це інше. Я не клоун.
Авжеж, інше. Але і те ж саме, вилупку.
Клятий... Він там. Гей, Рокко, що я тобі казав?
Що я тобі казав? Це мої шкарпетки!
Трясця. Давай мені список та валізу.
Ну й вилупок...
Дякую!
Дограєшся в мене!
- Гей, тату... - Шоста ранку. Сьогодні ляжеш раніше.
Так. Щодо цього.
Ей-Джей дістав мені квитки на "Доджерсів",
- ...що круто, бо подаватиме Номо. - Так, круто.
Він відведе мене на гру.
- Хто подаватиме? - Завтра після роботи. Номо.
- Його так звати? - Так, "Торнадо" Номо.
- Невже. - Мені потрібні гроші.
- Ну, й ім'я. "Торнадо". - На хот-доги і все таке.
- Він, мабуть, вибиває всіх з закритими очами. - Мабуть.
Знаєш, як називається японська пов'язка на очі? Шнурки.
Припини, це смішно. Я знаю, і ти знаєш.
- Тату... - Гаразд.
Я збирався підкинути ще один жарт. Ти ж зрозумів?
Хотів пожартувати про Сам Тінг Вонг. Знаєш?
Ти знаєш, він дуже смішний... Гей... Обережно, бо зламаєш моє лайно.
- Я не хотів. - Збирай кляту валізу. Трясця.
Обережно зі своїми руками.
- Отже, підеш на гру з Ей-Джеєм? - Ага.
А хто повезе?
Ей-Джей.
Ні, ти ідеш на гру з Ей-Джеєм, а хто вас туди відвезе?
Бо йому 14 років, а його батьки у Кастаіку.
Отже, хто вас повезе?
Том.
Том повезе?
Так.
Це все, що ти скажеш?
Пробач, тату.
За що?
За брехню.
Я думав...
Думав, що тобі буде не по собі.
Витягни п'ять шкарпеток.
- П'ять? - Так. Дві для тебе.
Впаде хоч одна - десять віджимань.
Ось так.
- Гей, тату. - Так.
Пам'ятаєш, ти казав, що побудуєш мені будинок на дереві?
В нас немає дерева, купиш - побудую.
- Пробач? - Що це було?
- Не знаю. - Піднімай.
- Ходив на зібрання? - Так.
- Все добре? - Так.
- Добре. - Порівну.
Там святкували 45 річницю.
Великі торти.
Я сам там був чотири роки, ти ж знаєш?
- Здуріти можна. - Ага.
- Давай. Десятку. - Десять?
- Купиш мені торта? - Так, якщо хочеш.
- Знаєш, що ще я хочу? - Що?
Познайомитися з Томом, подивитися, чи не "по дітях" він.
- Не "по дітях". - Я не знаю.
Так, але ти маєш мені довіряти.
Це ти маєш мені довіряти. Не розумію, в чому проблема.
- Мама думає, ти поводитимешся дивно... - Лише твоя мама.
- Вона живе на своїй планеті. - Вона завжди мені допомагає.
Так, і вона була на ярмарку "Ренесанс".
Я теж допомагаю. Ти встаєш о четвертій, хто поряд?
- Вона зайнята, працює. - Чому вона зайнята?
- Вона... - Навіщо вона працює?
Обдумай це. Давай. Навіщо твоїй мамі робота?
- Про всяк випадок. - Про який це випадок?
- Не знаю. - На випадок, якщо ти провалишся.
- Якщо з тебе нічого не вийде. - Ні.
Вона забиває твою голову страхами. Я так не роблю.
Я роблю тебе сильним.
Ми - команда. Я знаю, що ти здатний. Ти - зірка.
Тому я тут. Я - твоя підтримка, Лапусику.
- Ти мені довіряєш? - Так.
Давай домовимося.
Я дам тобі пачку цигарок.
- Цілу пачку? - Цілу. А ти приведеш його сюди.
Палитимеш в туалеті. Не хочу, щоб думали, що я гівняний батько.
Ніхто так не думає.
- Ніхто? Твоя мати. Том теж. - Це тобі здається.
Чому, думаєш, ти у програмі "Старший брат"?
Яка основна причина?
- Немає ніякої. - Є. І ти її знаєш.
- В тебе гівняний батько. -Ні.
Так.
Твоя мати на це тисне кожного разу, коли ти ідеш на гру "Доджерс".
Іди грай в пейнтбол, катайся на мотоциклі.
Я не п'ю вже чотири роки.
Це не жарти.
Приведи його сюди. Я влаштую для нього барбекю.
Це буде початком. Першим кроком.
Дозволь мені.
- Барбекю і все? - Так.
- Я спитаю. - Дякую тобі.
- Але це не значить, що він прийде. - Ти, головне, його спитай.
- Хочеш содової? - Так.
А зараз,
пані та панове,
хлопчики та дівчатка,
для вас виступатиме наживо,
без жодних сіток,
Генрієтта ЛаФауль.
Найперша курка-каскадер в світі.
Генрієтта ЛаФауль!
Перша курка-каскадер в світі!
Гоп!
Хвилинку уваги. Зробимо вправу з довіри.
Візьміть свого партнера.
Добре.
Тепер міняйтеся.
Готовий, Персі?
Що це? Чого ви добиваєтеся?
Не можна змушувати мене в'язати дві години поспіль!
- Твій рівень тривоги. - Сімдесят.
Давай знизимо.
Назви чотири об'єкти, які повертають тебе до теперішньої миті.
- Двері, обличчя, лампочка. - Клацай резинкою, коли називаєш.
Взуття.
Ще одну річ.
Двері. Трясця. Що ви...
Спробуй ще. Назви чотири речі. Хай повернуть тебе...
Ні.
Трясця. Як же огидно.
На цьому є лайно.
Знаєш, що курей втричі більше, ніж людей?
В жодному разі не можна дати їм захопити світ.
Я серйозно. Можеш перевірити.
Трохи не влучив.
Не молишся перед їжею.
Ні. Після.
Чому?
Я жартую. Я не молюся.
Підловив мене.
Ось так. Як мужик.
Гадаю, я тут через мого старого.
Він був пастором. Вішав лайно на вуха.
Він брехун та крадій.
Але, головне, він ніколи не був поряд.
Він завжди робив щось своє.
І я завжди думав, що це круто. Для нього. Але як же я?
Трясця, поряд нікого, тому я вирішив пити. Залити горе, розумієте?
І нажертися в лайно допомагало.
Так.
Просто магія.
Ненадовго зникало почуття самотності.
Тому якийсь час я сидів на цьому варіанті,
бо чим ще я міг замінити це?
Церквою? Богом? Ага.
Але це мені не підходило.
Це лайно. Це...
Я думав, якщо Бог існує, він створив мене з цим питанням, на яке лише я можу відповісти.
І саме тому я повинен знайти відповідь.
І зробити це сам. Врешті-решт, сам.
Яку кни... Пробач. Яку книгу ти читав?
Я знаю, що в книзі, але я кажу, як відчуваю.
В ній написано ми маємо вірити.
Прочитай її знову. Ніку, я більше так не можу.
Постійно тут ця маячня, змусили мене сюди ходити, бо я багато випивав "Кулейда".
Ви всі його п'єте. Обережно, Джеку.
В сраку це. Візьми і сам напиши свою книгу.
- Ти не один, брате. - Стули писок.
А мені так потрібна була зустріч.
Гей. Тебе є кому підвезти, Отісе?
Так, тато пішов за мотоциклом.
- Точно? Я його сьогодні не бачила. - Так. Він тут.
- Гаразд. Гарно попрацював. - Дякую.
- Бувай. - Бувай.
- Я буду тако з куркою. - Так.
- Два, будь ласка. - Чотири тако з курятиною. Орчата є?
Ні.
- Отже, лише тако. - Дякую.
Трясця.
Вони тебе впізнали.
Трясця. Іноді мені хочеться бути тобою.
- Справді? - Авжеж. Бути відомим...
Щоб за мною полювали папараці, дівчата.
Не з тими хвойдами, що з нами. А гарні жінки.
Дівчата, які ходять до школи. З планами.
Типу Доллі Партон.
Гадаєш, це смішно?
Доллі Партон - розумна жінка. В неї є тематичний парк.
А в тебе немає.
Ні, татусю.
Гей, Рубі.
Він не любить програму "Старший брат", тому краще про неї не згадуй.
- Гаразд. - Якщо не проти.
Гей, тату.
- Томе. - Як справи?
- Добре. Я його батько. - Дуже радий.
- Нарешті познайомилися. Круте авто. - Дякую.
- Працюєш на ньому? - Так.
Так, відкрий. Давай.
Двісті дев'яносто два?
Ця 352, об'єм п'ять і вісім літрів.
Точно. То У-образні 292.
Так, 292 та 272.
Деякі...
Величезний же був двигун у Ті-Берд.
Ті-Берд, точно. Так.
Вони ставлять його на Ф-100. Потім у 65 році його замінили на цей.
Лише 352 куби. Так.
- Чудове авто. - Дякую, брате.
Не низько для 4-колесного?
Амортизатори оригінальні, на двотаврі.
У автівках 64 року були ресори.
- Невже. - Ага.
- Хочеш поплавати? - Так, спекотно.
Логічно.
- Залишиш куртку в кімнаті? - Ні, дякую.
- Гаразд. - Ага.
Знаєш, що значить надпис "Форд"?
- Прізвище старого. Генрі Форд. - Ні, сер.
- Ні? А що тоді? - Гей, Рубі.
Абревіатура до "знайшов на дорозі зламану".
- Їх багато таких. Зламаних. - Точно.
Ти працюєш у ФБР чи якось так?
- Син казав, ти працюєш у ФБР. - Ні, не все так весело.
Мені платять менше. Я спеціаліст з паспортів.
- А де? - У держдепартаменті.
- Держдепартамент. - Ага.
- І що ти там робиш? - Маю ступінь у телекомунікації.
Я напівмексиканець, тому борюся з дискримінацією в місті.
Круто. Гей, принеси ще напоїв та кетчупу.
- Отже, ідеаліст. Так, це круто. - Ага.
Типу, я розбираюся в цьому. Не знаю, куди прямую, але, здається, в тому напрямку.
- Так. - Так.
Так, сідай. Час в нас є.
- Сонце не сліпить? - Ні.
Чудово.
- Добре, що ти приїхав. - Дякую, я багато про тебе чув.
Отже, хто ти, що ти, Томе?
- Я з Детройту. - Ага.
Батьки ще живі. Є сестра-близнюк.
Закінчив "Калвін" у Гренд-Репідс.
Хочеш, щоб я повторила? Зникни з очей моїх.
Гей, гарні сандалі.
- Сандалі? - Взуття.
Я Отіс.
- Живу там, у шостій. - А я Шай.
Трясця.
Гей. Чекай тут.
Калвін - великий коледж. В них гарна баскетбольна програма.
- Так. - І дорога школа, так?
- Мені допомагали. - Авжеж. Але такий стрибок?
Мексиканець. З бідної родини. Мабуть, важко було.
- Так? - Важко працювали.
Отримав якийсь іспанський грант, чи щось таке?
- Все гаразд? - Так, дякую.
- Приніс кетчуп? - Є сигарета?
- Ага. Не скурюй всю. - Дякую.
Гарний малий.
- Так, гарна дитина. - Так, сер.
Саме тому програма "Старший брат" така важлива.
- Ти повинен мати того, хто вислухає. - Так.
- І ця людина завжди підкаже. - Авжеж.
Отже, батьківська фігура...
В нього є голос. І тепер я можу його посилити.
- Авжеж. - Допомогти.
- Ага. - Розумієш?
Я ціную це, Томе. Так.
Дуже ціную тебе, і знаю, що син теж цінує.
- Це чудово. - Ти йому подобаєшся.
Я бачу по ньому.
Так.
Певен, якщо спитати хлопчину зараз,
з ким він хоче зростати, це буду не я.
- Ні? - Ні.
Чому?
Не знаю.
Він обрав би тебе, Томе?
- Справа не в мені, Джеймсе. - А в чому?
У допомозі, дати зрозуміти, що ти поряд.
- Служити. Розумієш? - Так, це я розумію. Так.
Це можна сказати і про мене. Не п'ю вже чотири роки.
- Це чудово. - Так. Чудово ж?
- Це чудово. - Так, скажи ж?
- Так, я бачив багато знівечених життів. - Справді?
- Це жорстко. - Можу лише уявити.
Нічого. Всьому свій час.
Не знаю, що ти чув про мене, Томе, але знаю, що не чув.
А не чув те, що якщо я знов побачу тебе зі своїм сином, будь-де, будь-коли,
я трахатиму в череп твою мертву сестру на покришці твоєї труни,
доки не проб'ю її напівмексиканську потилицю. Зрозуміло?
- Зніми свою бісову куртку. Тут спека. - Ні.
Так, клятий ти довбню! Забирайся звідси.
Заведи свою дитину і тримай свій клятий сендвіч! Козел!
Довбаний козел!
Дай сюди сраний кетчуп.
Давайте до кола обіймів.
Отісе, може, приєднаєшся до нас?
Ми всі знаємо, що робити в колі.
Це те почуття, яке ви завжди згадаєте. Ви завжди можете повернутися у цю мить.
До басейну.
До кола. До цього почуття.
Самообійми звільняють гормон ніжності. Відчуваєте?
- Це інструмент, який ми будь-де можемо використати. - Це не можна робити будь-де.
Можна будь-де.
Так не можна робити в автівці, на трасі чи в суді.
Якщо ви користуватиметеся цим засобом,
то в суд не потрапите.
Самообійми - це як лоскотати себе, ні?
- Неможливо себе лоскотати. - А мені пречудово.
Вивільнюю всі свої гормони.
Персі, ти вже майстер.
Я тут вже вчетверте. Спробував таке утнути в суді, і мене сюди запроторили.
- Гей, Отісе. - В якому сенсі?
- Трясця, це до тебе. - Бувай.
В мене є пропозиція. Сходи в ліс та покричи з усіх сил.
Сходи сам та зроби це.
Жартуєш?
І розкажи, як пройшло.
- Тебе змушують фіксуватися на образах? - Так, в мене ПТС.
Іди ти.
Я думав, що лише в солдатів та чорних він є.
Не знаю. Мабуть...
Я тут надовго. А ці люди...
- Марнують мій час. Мені ніколи. - Що ти знаєш про час?
Мій кузен отримав вісім років. Вісім.
А тут ти в'яжеш шарф, і тебе слухають, як ти жалієшся.
- Так. - Подивися на це місце.
Якби мій кузен мене тут побачив, він надер би мені дупу.
Так. Надійшли йому шарф.
Що...
Що я йому скажу? "Гей, не мерзни, бро, я тут в басейні обіймаю себе".
Ти сам маєш бути тверезим, Отісе.
- Гей, мамо. - Отісе. Добре, що ти відповів.
- Як ти? - Як твої справи?
Так, все гаразд. Дякую.
Я був на майданчику, і прийшов м-р Волш.
- Гері Волш. - Гаррі Волш.
- Гері Волш. - Гері Волш. Плутаю його ім'я.
- Спитав, чи хочу я бути у ФТ. - Що це?
Фільм тижня.
- Його зніматимуть у Ванкувері через кілька місяців. - Ти поїдеш з країни?
- Тобі потрібен паспорт. - Мабуть.
- Він може поїхати з тобою? - Думаю...
Думаю, він може.
Я спитаю.
Питає, чи можна тобі виїжджати з країни?
Любий? Отісе?
- Звідки таке питання? - Через його судимість.
Через твою судимість.
Я знаю. Просто кажу, навіщо це питати у 12-річного.
- Трясця. Ти не розумієш. - Я спитаю.
- Хочеш поговорити? - Ні, в дупу. Не хочу!
- Ні, він не хоче розмовляти. - Досить з мене цієї драми!
Все гаразд. Я попрошу Тома подбати про паспорти. Не хвилюйся.
Справді? Круто.
- Каже, що попросить Тома подбати про паспорт. - Чудово, трясця.
Авжеж, Том все зробить. Хто ж ще, як не Том?
Він точно не хоче розмовляти.
Ага.
Нехай Том і розмовляє! Трясця, де моя запальничка?
- Твій батько поводиться як дитина... - Ти просто тиснеш на болюче місце.
Гаразд. І просто повторити це? Спробую.
- "Я вже давно тебе пробачила, Джеймсе". - З ким ти розмовляєш?
"Не мені довелося стрибати з автівки на ходу, щоб ти мене не зґвалтував."
- Знову маячня про жертву. - "Знову маячня про жертву".
Постійно повторює це лайно, коли дзвонить.
"Постійно повторює це лайно".
"Ти був найбільшим коханням мого життя".
Тоді поводься зі мною краще, курво!
- "Ти знаєш, через що я пройшла?" - Що? Хто? Трясця... Хто пройшов?
Мене запроторили в... Якого біса? Який сенс у цьому дзвінку?
Трясця!
Я завжди...
- "Я завжди була поруч". - Вийди! Що ти там, в біса, знаєш?
Я надриваю свою дупу кожного дня!
Заради цього хлопця!
Але це не моя провина, ні? Ні, сама не волай.
Гей.
Гей, іди в сраку.
Як воно? Я Джеймс. Подвійний переможець.
Гей, Джеймсе.
Тверезий з четвертого червня 1988 року.
Мій спонсор Карлос Наранхо.
Домашня група Мурпарк.
Дякую, що запросили.
Моя мати, Джослін Джой Джинждер,
письменниця, поетеса, автор пісень.
Вона алкоголічка, працювала у Шрівпорті.
У казино Лакі Лучіано.
Там познайомилася з батьком. Вони залишилися в барі вдвох.
Кохання буває і таким.
Гоп.
Що це, в біса, таке?
Ти можеш ходити по воді, доки хтось не скаже, що ти не вмієш.
Розумієш?
Так.
Гей. Ти змерз?
- У мої 11... - Іди сюди.
...мати вирішила розповісти мені, що вона любить жінок.
Особливо одну жінку, яка була дуже схожа на чоловіка
та жорстко пила.
Вона била б тебе, доки не зламала руку, а потім просто лежала б зверху.
Їй просто насрати. І так кожен день.
Її рука завжди була у гіпсу.
Жах.
Просто жах.
Мати випала з вікна та впала на дорогу.
Повне жахіття.
Випив, викурив трави. Я дуже тужив за нею. Потім пішов до армії.
Бо що ще робити?
А коли повернувся...
зірвався.
Я вживав стільки кокаїну, що не можу дихати носом.
Почав ширятися.
Мені було байдуже. Пив кожного дня. Тижнями.
Потім відключився.
Прийшов до тями - насильник.
Кажуть, не ґвалтував її, але зробив достатньо, щоб вона вистрибнула з авто на ходу.
Ось до чого мене довела хвороба.
Мене забрали до Техачапі, я був там три роки та дев'ять місяців.
Це багато.
Знайшов у тюрмі програму, в ній знайшов Бога.
На сторінці 429 написано:
"Ті дії, від яких тобі дуже ніяково та соромно, дозволять тобі поділитися ними,
щоб допомогти зробити інших кращими людьми".
Я став вдячним через Бога.
Зрозумів, що в мене є син, якого я маю виростити.
Мій хлопчик.
Отіс.
Я намагаюся з усіх сил.
Для мого малого.
Але мені дуже боляче, дуже.
Розумієте?
Це не весело, якщо ти шахраюєш.
Я знаю, що в тебе є валети та дев'ятки.
- Клади дев'ятку. - Якби мав, поклав.
Я знаю, що вони в тебе є. За тобою дзеркало.
Мені потрібна дев'ятка.
- Немає. - Брешеш.
- Джин. - Брехня.
- Ні. - Джин.
Ні. І в тебе ще й шістка.
Трясця. Я так і знав. Так і знав.
Я так і знав. Я бачив це по твоєму обличчю.
- Вісімдесят шість. - Я граю краще.
- Бо брешеш. - Вчуся брехати.
Ти брешеш весь час, гівнюк.
- Ми всі брешемо. - Не я.
- І ти. - Ні, сер.
Брешеш.
Я розповідаю багато речей, але всі правда.
Чому не тримаєш мене за руку?
Щоб люди не думали, що я "по дітях".
Мішай, я за содовою.
Гей. Як справи?
- Отісе. - Дякую. Це було неймовірно.
Відчув наче з мене вийшов демон.
Прикидаєшся, га?
Ми всі прикидаємося весь час.
Ага.
Ти зараз серйозно
чи знущаєшся?
І те, і те.
Я нікуди не дінуся.
Добре.
- Тобі мене не змусити. - І не намагаюся.
- Я тебе не осуджую. - А що тоді?
Це лише я кажу...
Побачимося на занятті, Отісе.
Отісе.
Так. Що таке?
Ти вмієш... нормально зачиняти двері?
Так, авжеж.
Як?
Тягнеш однією рукою, зачиняєш іншою.
Добре.
ТАТО
- Ні, я не... - Гаразд.
Це нормально бути засмученим.
Я не хочу розмовляти про батька, це немає сенсу...
Тато не причина мого алкоголізму.
Тато - причина, через яку я працюю.
Він бере на себе славу за все хороше, що є в моєму житті.
Він з тих, хто присвоює славу чужих ідей.
Навіть коли його акції "АА" об'єднувалися з іншими акціями "АА".
Отже, головне, мати власні ідеї?
Починай писати, Отісе.
Гей, друже.
Гей.
Гей, знаєш, що то за біла пляма у центрі курячого лайна?
Дай мені кляту сигарету.
Продовжуватимемо, доки не насмішиш. Часу повно.
- Дай сигарету. Так. - Хочеш сигарету?
Ти розумієш, яку послугу я роблю? Хто ще прийме злодія на роботу?
Я не дурна...
- Ти просираєш своє життя. - І що ти чув?
- Думав, цього разу тебе закриють з кінцем. - Це не я.
- Не ти? А хто ж тоді? - Ні.
Ти.
Це магія. Кожного разу, коли я п'ю, з'являєшся ти.
- Так? З'являюся? - Пшик.
А твій член хоч підріс, огризку?
Що таке? Я міг би надрати тобі дупу.
Це я тут жартівник. Вставай, я надеру тобі дупу.
- Поклонися. Готовий? - Мені насрати.
І хто в цьому винен? Мені насрати. Я буду негідником.
Мені насрати. Досить. Все.
Іди сюди. Чудовий дубль. Ти молодець.
Гарна робота, народе. Іди сюди.
В мене піде 20 хвилин, щоб перевдягти хлопця.
Ми пропустили три години школи. Ти казав досить десяти хвилин?
А пройшло 30. Купіть йому годинник.
Гей, тату, я...
- Іди сюди. - Я отримав роль.
Так, мені байдуже. Іди сюди.
- Я от... - Іди сюди.
Закони дитячої праці!
- Чула, він викрав діаманти. - Я так і знала.
Дві кляті години! Мій хлопчик намагався, щоб я кінчила!
Хоча так і не зміг.
Тут написано, це буде комедійний скетч.
- Так. - Добре?
Тренуй обличчя. Це твоя можливість.
Можеш додати кумедності. Роздуті ніздрі.
Покажи все, на що здатен. Диви.
- Це не смішно. - Що не смішно?
- Ніздрі. - Мені подобається. Це дуже смішно.
- Гаразд. - Спробуй.
- Давай. - Готовий?
"Джеффе, вже..." Бачиш?
- Кажу, це комедія, а ти падаєш на підлогу. - Це для пульсу.
- Якщо я не бачу, як оцінити? - Я лише...
- Я ж сказав... - Що ти сказав?
Я не робитиму цього у кадрі, це не для кадру.
- Всім насрати на пульс. - Мені не насрати на пульс.
Гаразд, людино-пульс.
Їм потрібні гримаси, Отісе. Але давай.
"Джефе, вже година пройшла. В мене побачення з Дьюї.
Я маю зробити зачіску. Що ти там робиш?"
- Що, як я... - Досить.
...утну щось дурне
- ...тут. - Тут.
- Джаклін? - Джаклін?
Окрім цього?
Я знаю, ти хочеш побути зі своїми таємними дружками, але...
Стривай.
Стуліть пельки!
Вже північ! Мені навіть своїх думок не чутно!
Стуліть пельки! В декого є робота!
Стуліть пельки! Я не хочу оглухнути від цього, а ви влаштували тут вечірку.
Вже північ!
- Якого біса? - Продовжуйте,
і я викличу на вас міграційну службу!
Ти хвилюйся про свого сина та про себе!
Я розтрощу це місце, Богом клянуся.
Цю бісову діру.
- Ні, Деб, ні. - Вийди.
- Відійди від дверей! - Гаразд.
- При всій повазі. - Я розумію.
Але якщо ти маєш ту повагу, то поважай, що ми з дівчатами
сидимо там, відпочиваємо, насолоджуємося вечором.
Я не намагаюся вам заважати!
Ти знав, що це за місце, коли селився сюди.
Знав, що за місце, а воно виявилося іншим.
Тому може заберешся звідси туди, звідки прийшла?
- Ти начальником себе уявив? - Я...
Ніякий ти тут не начальник!
Ти тут ніхто, і краще це тобі запам'ятати!
Ага. Ти перша вдарила!
Отже, війна!
Курва!
- Готовий? - Давай зробимо перерву.
- Я не хочу робити перерву. - Я впораюся.
Ти її ще не відпрацював.
- Все гаразд. - Я не думаю, що все гаразд.
Продовжуватимемо, доки мене не насмішиш.
Дай мені кляту сигарету.
- Хочеш сигарету? - Так.
Тримай. Радий?
Ось, Ваше величносте, ваша сигарета.
Диви. Просмалиш діру у килимі.
Мені насрати, ти заплатиш.
Роби, що хочеш.
Я роблю тобі послугу.
- Послугу? - Плачу тобі за те, що ти мій шофер.
- Хто ще прийме злодія на роботу? - Послугу, га?
Я не дурний.
Мені не подобається, коли ти говориш зі мною, наче я на тебе працюю.
- Так і є. Я твій бос. - Ні слова більше.
Я ось-ось зірвуся, а ти продовжуєш виводити.
Розумієш, що я кажу?
Я не зобов'язаний бути тут. Я можу піти з кінцями.
- Заробляти десять тисяч на тиждень. - Я хочу, щоб ти був тут.
- Я казав, мовчи. - Я хочу...
Стули пельку. Стули її!
Я ж казав тобі мовчати. Ще одне слово...
- Я хочу, щоб ти був тут. - Розумника ввімкнув, га?
- Я незрозуміло висловився? - Я хочу, щоб ти був тут, тато.
- Тепер хочеш? - Так.
Я не розумію, хто ти такий, акторе.
Навіщо я тобі тут здався? Назви хоч одну причину.
- У тебе чудовий інстинкт. - У мене?
- Так. - У мене інстинкт...
клоуна з родео. Тому я не в Голівуді. Занадто люблю кицьок.
- Був би, якби почав у моєму віці. - І був би зіркою?
Чемпіоном жбурлянь тортом?
Робив би віджимання?
Витри обличчя, Отісе. Не реви.
Я не проситиму знов, Отісе.
Досить мене виводити.
Дякую. І інше.
В тебе тут просто свято для черева, Джефф.
Все завдяки Ройстону.
- Дякую, Ройстон. Все чудово. - "Все чудово".
- Що на тебе найшло, сину? - Знаєш...
Ось. Ключі від нового будинку. Бери.
Ти думаєш, справа лише в цьому?
Гадаєш, я йду, бо ми з мамою купили новий будинок?
Так.
Ройстон, можна?
Ти чув його, Ройстон.
Ти залишаєшся?
Авжеж.
Ти справді думав, що я залишу вас з Ройстоном самих?
Я думав, ти нас більше не любиш.
Авжеж, люблю, Джеффе.
Люблю більше, ніж можу виразити словами.
Стоп. Знято. Чудово.
- Все просто чудово. - Все гаразд?
Краса.
В тебе тут просто свято для черева, Джефф.
Все завдяки Ройстону.
Дякую, Ройстон. Все чудово.
Тату.
Вислухай мене.
Я маю дещо сказати, але прошу,
не перебивай мене та не втікай.
Гаразд?
Я згадував той день, коли ми розмовляли...
про Тома та родео.
Я намагався згадати якісь гарні спогади, що є в нас з тобою...
але клянуся Богом...
Я завжди чекав, щоб ти поводив себе, як справжній тато.
Але цього так і не сталося.
Мені дуже тебе не вистачало, тату.
Я люблю тебе, Джеффе.
Люблю тебе більше, ніж можу виразити словами.
Що?
Отісе.
Гей, що з тобою? Підніми.
- Чому ти плачеш? - Я не плачу.
Отісе.
- Том. - Трясця.
Він зробив нам паспорти, хоч ти і погрожував трахнути його мертву родину.
- Ти сексуальний злочинець. Він федерал. - Він сам винен.
- Він доросла людина і... - Стули пельку!
Не розмовляй зі мною так.
Вислухай мене і дай закінчити!
- Тихіше, Отісе. - Я хочу, щоб ти був мені кращим татом.
Тому пообіцяй на мізинці...
Пообіцяй, що будеш краще зі мною поводитися...
- Так, буду. - Це не жарт.
Це не один з твоїх дурних жартів.
Ага. А що це?
Кінець нашої угоди.
Кінець нашої угоди?
Знаєш? Я розумію. Все гаразд. Ти хочеш собі кращого батька.
Батька, хто вчить тебе всякому і все таке.
Так?
І ти заслуговуєш на такого.
Справді.
Тому...
Я намагатимусь краще.
Почнемо з самого початку. Прямо зараз.
Перший урок.
Всі розумні люди знають,
якщо можеш вдарити боса раз,
можеш вдарити і вдруге.
- Не розмовляй зі мною так. - Іди геть.
З радістю, друже.
Дай мені сигарету, тату.
Після відпрацювання сцени.
Продовжуватимемо, доки не насмішиш. Часу повно.
Я роблю тобі послугу. Плачу тобі за те, що ти мій шофер.
Дай мені кляту сигарету, тату.
Робиш мені послугу?
Хто ще прийме злодія на роботу? Я не дурний.
Не треба так робити.
ТАТО
- Твій рівень тривоги. - Не знаю, я не бісова цифра!
Який трясця в цьому сенс?
- Який сенс у цифрі... - Щоб слідкувати за прогресом.
Для кого? Для кого це?
Якщо це працює, я б відчув, так?
Для суду.
Вісімдесят.
Давай знизимо.
Боже.
Кактус, вікно, килим, ручка.
- Ще. - Ви дурна, ви в курсі?
Гадаєте, що розумна, бо змушуєте мене для вас грати?
Я грав все своє кляте життя. Заробляв цим.
Я б знав, якби це діяло. Це лайно.
Яка в дупу терапія з офіцером з УДЗ?
Назви ще одну річ.
Ви.
Єдине, що батько мені дав,
і що мало хоч якусь вагомість, це біль.
І ви хочете його забрати?
А я можу?
Що ти тут робиш?
Дивлюся за твоїм сином.
Отісе.
Ти трахнула мого сина.
Ти сам його трахнув.
Забирайся звідси, курво.
Трясця.
Принеси мої окуляри.
Ти трахнув ту жінку?
Вона просто дружелюбна.
Дружелюбна? Та їй насрати на тебе.
Гадаєш, їй не насрати на жертву?
- Я не жертва. - Ні?
Ти жертва. Тобі 12 років. Що це в біса тоді?
Я її кохаю.
- Іди ти в дупу, кохаєш. - Так.
Кохання веде до пелюшок.
Вона тримає мене за руку. Ти - даєш ляпаса.
Я твій батько. Таке не купиш.
- Купиш. Я ж купую. - Знову ти починаєш виводити мене.
- Я тебе не боюся. - Ага, авжеж.
В дупу це лайно.
Не хочу більше тут бути.
- Ти не можеш піти. - Я дорослий. Можу робити, що хочу.
Це ти не можеш піти.
Добре. Візьми мене з собою.
Пішов ти.
Подзвони Тому.
Нехай звозить тебе на природу, на кемпінг.
- Дозволь, тату. - Пішов ти. Це все ти.
Ти все зробив.
Ти всього досяг.
Гоп!
А я не зміг. Поздо-трясця-ровляю. Молодчина, Лапусику.
- Але все це несправжнє. - Ага.
Так-так. Скажи ж?
Все це несправжнє.
Так воно ще цінніше.
Це моя клята порада.
Моя батьківська порада. Розумієш?
Женися за цим лайном вічно.
Мати каже, ти...
Твоя мати забагато верзе нісенітниці.
Вона наївна.
У справжньому світі
правда в тому, що деревина гниє, чоловіче.
Що камінь кришиться. Люди вмирають. Це реальність.
Єдине, що житиме, це історії, казки та мрії.
Я не розумію.
Тобі 12 років.
- Я хочу розуміти, хочу історій. - Я знаю.
Ти щотижня їх отримуєш. У конвертах.
Я тобі для історій не потрібен.
Роби свої історії сам.
Як гадаєш, я почуваюся...
коли дозволяю своєму сину так зі мною розмовляти?
Дозволяю йому мені платити?
Як я почуваюся?
Тебе тут не було, якби я не платив.
Угода.
Ти припиниш мене принижувати...
Припиниш...
Срати на мене та тиснути минулим, від якого я ніколи не втечу.
А я навчу тебе всьому, що знаю. Дам те, що хочеш.
Гаразд.
Домовилися.
Швидко це не пройде.
Але ти можеш почати з цього.
Треба відштовхувати те, що не діє.
Я вирощую, сину.
- Я бачу. - Іди ти, бачить він.
Я вирощую марихуану вздовж шосе.
Сінсемілла, на 101.
- Тату. - Що?
- Що, як вони тебе схоплять? - Хто?
- Поліція, місто... - Місто поливає її за мене. І хвоста немає.
Рослини ростуть. Я засаджу все шосе.
Ми побудуємо будинок на дереві на клятому Місяці, друже.
Повір мені, Лапусику. Я твій батько.
Знаєш, з віком ти вчишся дечому щодо життя.
Ти розумієш, звідки ти взявся.
Тобто, що ти родом з родини алкоголіків, сину.
Подивися. Я ж обіцяв будинок на дереві.
- Не може бути. - Я людина слова.
Не соромся. Вперед, перевір все.
Він твій!
Тебе створили гарні люди,
яким дуже боляче і вони не знали, що робити.
Тому вони пили.
Ось. Торкнися. Відламай.
- Вона липка. - Так, це магічна речовина.
В ній сам Бог, малий.
У кожного з нас є свої образи.
Гей, тату!
Кожного з нас хтось кинув.
Знаю, і тебе теж!
Забудь про свої образи.
Або вони тебе вб'ють.
Гей, Рубі.
Підніми руки. Підніми свої руки.
Знаєш, насіння знищує себе, щоб стати квіткою.
Це жорстокий процес, Лапусику.
На мене ніхто більше не злиться.
Саме цього я і хотів.
Ти теж до цього дійдеш.
Я зроблю про тебе кіно.
Зробиш про мене кіно?
Зроби мене гарним, Лапусику.
Subtitles by sub.Trader subscene.com
Переклад субтитрів: Фатун Володимир