Tenk om eventyr var sanne?
Tenk deg endeløse verdener av grusomme underverk.
Virkeligheter bortenfor vår egen er forbundet.
Et multivers av onde krigere og ondskapsfulle speilbilder.
Bare en tynn barriere skiller oss fra all denne magi og alle monster.
Tenk dere at denne barrieren brast.
Da fant alle disse ondskapsfulle eventyrvesen veien til vår verden-
- helt til prinsessene kom og viste oss at magi faktisk fins.
Jeg fant et speil og da døden viste sitt stygge ansikt igjen-
-trodde jeg at jeg var forberedt.
Speilet beskytter nå verden fra framtidige trusler fra eventyrverdenen.
Men jeg frykter at jeg denne gangen trenger litt mer hjelp.
Hei, gutt!
Er du uskadd?
- Så vakker hun er. - Løp!
Det får vel duge.
Drømmeprinsen fikk visst kalde føtter. Innta byen, finn ham!
Hent tilbake ringen min! For Atlantis ære!
Jeg har et bryllup å planlegge.
For noen ynkelige gjester!
Selvsagt er teamet på ferie når sjøfolket ødelegger byen min.
- Hattemakeren. Hattemakeren! - Til stede!
Vet vi hvem våre undertrykkere fra havet er?
Prinsesse Magdalena av Atlantis, eller Magda den gale.
- Toppen. - Jeg liker henne alt.
Og den kjekke fyren?
- Charles Sjarmerende III, en prins. - Selvsagt.
En legendarisk helt, om jeg husker rett.
Han skulle gifte seg, men forsvant bare.
Sannsynligvis til havs takket være vår lille havfrue.
Hvorfor er det alltid kjærlighetskrangel med disse eventyrfigurene?
Det er ikke hele historien.
Vent til du ser hans blivende brud.
Merkeligere og merkeligere.
Det er nok på tide at vi bryter isen.
Jeg skal sende hjem disse gjestene, men vi skal snart slippe ut denne.
Sist hun var løs ødela hun nesten hele virkeligheten vår.
Nå ja, vi får vel bruke alle midler.
Hattemakeren? Vær så snill og forbered en dose av medisinen min.
- Jeg kan trenge den snart. - Vanlig dose eller ekstra?
Begge deler. Nå, Hattemakeren!
Snøhvit, antar jeg? Det er på tide at vi diskuterer din forlovede.
Magda, elskling!
- Drep ham! - Vent litt, fiskepinner!
Hvis du dreper meg, finner du ikke mannen din.
Byen er omringet, mine tritoner gjennomsøker hvert eneste kvartal.
- Jeg kommer til å finne ham. - Kanskje.
Men du er dessverre ikke den eneste tøffingen i byen.
Drømmeprinsen har flere valg. Du finner ham kanskje til slutt...
...men en annen finner ham kanskje først. Som for eksempel... Snøhvit.
- Hva er det med henne? - Hun er i byen, og ikke alene.
Og hvordan vet du det? Hvem er du, fremmede?
Unnskyld meg, Deres Høyhet. Jeg glemte visst hvordan man oppfører seg.
Det er lenge siden jeg omga meg med ekte kongelige.
Navnet var Rumpelstiltskin og det er min jobb å vite sånt.
Jeg glemte min CV, men siste jobben var hersker av Dødsriket.
Men det kjedet meg raskt. De døde vil bare prate.
"Det er ikke min tur! Ikke ennå!"
Så så jeg de som du hadde sendt og da ville jeg se det selv.
Rumpelstiltskin. Jeg har hørt om deg.
- Du kjenner altså til mitt arbeid? - Jeg hørte at du drepte Snøhvit.
- Eller at hun drepte deg. - Ja, det var en annen Rumpelstiltskin.
- Vanlig navn der jeg kommer fra. - Fiende av min fiende.
- Ja da, det kan vi si. - Ålreit.
Hva er det du tilbyr meg og hva kommer det til å koste?
Jeg skal ikke bare legge Drømmeprinsen ved svømmeføttene dine.
Jeg skal overbevise ham om å gifte seg med deg også.
Det er vel sånn det virker? Han må gifte seg med deg.
Ja, ifølge fortryllelsen-
- må han av egen vilje sette en ring på fingeren min.
Det kan ordnes. Jeg kan til og med ta meg av Snøhvit.
Alt til den veldig lave prisen av... Atlantis.
- Jeg har ombestemt meg. Drep ham! - Vent litt nå!
Hvis jeg kan gjøre gull av halm, klarer jeg sikkert å få deg gift.
Hva skal du egentlig med Atlantis til-
- når du hersker over alle rikene? Du skal bare få en ring på fingeren.
Du har rett. Jeg diskuterer vilkårene når Charles er tilbake hos meg.
Først må du bevise sin trofasthet.
Hvordan skal du "legge ham ved mine svømmeføtter"?
Det er den lette biten. Disse tapre heltefigurer...
...jo mer ærefulle de er, desto lettere er de å manipulere.
Og jeg vet en sikker måte å få en helt til å komme løpende på.
Magda.
Charles? Jeg trodde han var død.
- Han forsvant for lenge siden. Hvor? - Atlantis, viste det seg.
- Magda! - Kjenner du henne?
Før alt dette. Men hva gjør hun her?
Du reddet kanskje byen en gang før, men du laget et skikkelig rot.
Da speilet ditt ble knust, ble også virkeligheten knust.
Det som før var en vei mot uendelige antall verdener, er nå ødelagt.
Nå er bitene spredd over hele verden, min verden.
Og hver bit er en portal til en eventyrverden, inkludert din.
Jeg burde ha ant at en ville dukke opp av havet.
Dette er min favoritt, Landet ingen steder.
Her blir man aldri gammel om man holder ut med piratene.
Og den? Flygende aper!
Og alle deler legges tilbake på sitt rette sted av meg.
Inkludert Magda og du, om jeg skal være ærlig.
- Hva vil hun og hva gjør hun her? - Det hun alltid vil: herske.
- Er ikke havet nok for henne? - Hun vil ha overflaten.
Hun trenger Charles for å lykkes, ringen hans.
- Den Charles ekter hersker over alt. - Du tar alt så bokstavelig.
Nå redder vi prinsen, stopper de onde havfolkene og sender deg av sted.
Unnskyld det bryske oppvåkningen, men vi har dårlig tid.
Jeg viser hvor Tornerose og Rødhette er.
Natti natti.
- Skjødesløst og dumt, prinsesse. - Takk, Rød.
Her. Når magien ikke funker.
- De leter visst etter noe. - Eller noen. Hvem slo dem ut?
- Kanskje Speilet. - Det er mer enn nok, Tornerose.
- Det er som gode, gamle dager. - Fint å se velkjente ansikter!
- Dere har visst mye å gjøre. - Snøhvit? Jeg trodde du var død.
Jeg har lagt ting på is en stund. Hvor er andre?
Vi har hatt det hett her.
Speilet har fanget inn sånne som oss og sendt dem et sted.
Og nå når Atlantis-folk angriper byen, kan vi ikke finne dem.
Det er derfor jeg er her. Vi har et oppdrag.
- Endelig! - Morsomt.
- Men dere vil ikke like det. - Hvordan fant du oss?
- Speilet... eller det som er igjen. - Det betyr...
- Spøker du? - Speilet. Vi må spørre Alice.
Har jeg forstått deg rett? Har du hele tiden vært her?
Har du sovet deg gjennom en hel fiendeinvasjon?
Det var ikke mitt valg. Hvis noen hadde tint meg opp tidligere...
Hold opp! Hver eneste gang dere kongelige tramper omkring må vi små lide.
Det er opp til oss å stoppe Magda. Hun er bare ute etter én ting.
Hun gir seg ikke før hun får ham. Vi må finne Charles før henne.
Charles? Charming? Drømmeprinsen?
- Var ikke dere sammen før? - Det er uviktig.
Om de gifter seg, kan Magda legge hele byen under vann om hun vil.
Hvem gir en giftering så mye kraft?
Charles er edel, modig - alt en helt skal være!
Han ville aldri herske! Det var folkets vilje.
De ga ham makt over alle rikene i form av en ring.
- Han ville dele den med meg. - "Vakrest i verden".
Jeg skjønner!
Ålreit! La oss sammen redde mannen din!
Hvordan finner vi ham?
- Så heldig! - Bakgaten bak kirken!
Helvete, Snøhvit.
- Skal jeg fortsette? - Det holder. Nå burde helten komme.
Hva blir det neste? Drepe gissel, ødelegge byer?
True med å drepe gissel! True med å ødelegge byer!
Hvis du dreper noen, mister du brekkstangen.
Jeg forstår. Kanskje bare ett, så han skjønner at jeg mener alvor.
- Magda! - Charles! Du kom!
Bryllupet er avlyst. Du burde vite at det er flere fisker i havet.
- Hva var det jeg sa? - Jeg lar deg ikke skade noen andre.
- Ikke for min regning. - Da er det best at du frir til meg.
- Kanskje etter noen flere dater. - Før ham til meg!
Nei, det er ikke sant!
- Snøhvit! - Charles!
- Han kommer til å bli drept. - Eller enda verre... gift.
Ikke rør ham!
Hei, Chuckie!
Kom an, gutt. Du og jeg skal gå gjennom Speilet.
Vi stikker! Vent!
- Hvor er du nå, Drømmeprinsen? - Han har vanskelig for å forplikte seg.
- Kanskje vi også skal dra. - Du utkjemper sikkert en kamp et sted.
Kan vi...?
Retrett!
Var daten vellykket? Synd at han er savnet.
- Magda har ham ikke heller. - Ikke ennå! Hva skjedde?
Vi mistet ham. Hva er det der? Hvor er dette?
Det er her!
Hei, mine skjønnheter!
Lille venn, det var lenge siden...
Snøhvit, nettopp! Vi viste de fiskemennene.
Akkurat som gode, gamle dager, du og jeg.
- Drømmeprinsen! - Er han virkelig, eller?
- Hva skjedde der ute? - Å ja, vel...
Under ståheien så jeg den der skumle fyren som prøvde å stikke av.
Hvis du blir meg skal jeg vise hva jeg hadde tenkt.
Jeg tenkte at jeg kunne sende ham tilbake med dingsen her.
- Ta av knebelen. - Helst ikke!
Jeg vet ikke hva du pønsker på, men jeg vil ikke tillate det.
Jeg vet ikke hvem du er, frøken, men den mannen er en bedrager!
- Drepte ikke jeg deg? - En annen Rumpelstiltskin.
- Herregud, portalen! - Knyt løs meg, dame!
Ringen, Snøhvit!
Nei!
Jeg er imponert.
Det visste jeg at du ville bli.
Du klarte å fange Charles, få tilbake ringen min...
...og bli kvitt Snøhvit.
- Hvor sendte du dem? - Hvor? Når? Hvem bryr seg?
Vi kan si at de ble sendt til "Det var en gang..."
Book datoen, elskling. Det blir bryllup.
- Nå? Får jeg oppdraget? - Han må fremdeles fri.
Det kommer.
Du ble kvitt Snøhvit, som du lovte.
Men for å være på den sikre siden: Ta med et dusin menn til portalen.
Deres ordre: finn og tilintetgjør! Ødelegg portalen etterpå.
Jeg vil ikke ha dem tilbake.
Fra og med nå går ingen gjennom portalen med mindre det ikke er mine ordrer.
Deres offer vil bli feiret
Det går bra for deg, min venn. Fortsett sånn og Atlantis blir ditt.
Plukk ham opp og ta på ham noe fint.
Og drep alle andre her inne!
Det stemmer ikke.
Vent litt... Jeg kjenner igjen skogen.
Dvergene må være i nærheten.
Dette ser nytt ut.
Jeg rakk dem akkurat ikke.
Hvordan kommer jeg meg tilbake? Hvor er andre?
Ok.
Hvordan mange fisk må jeg drepe?
Jeg spør dem.
Da gjør vi det på den klassiske måten.
Nei! Nei!
Nei, nei, nei, ikke igjen!
Ikke få panikk. Ikke få panikk.
Trange rom er ikke farlige.
For sikkerhets skyld.
Takk, Rødhette.
Hei! Hei!
Ikke bra. Riktig ille.
Ingen fare, Alice. Vi trenger kraftkilden for å få dem tilbake...
- ...og vi må finne dem først. - Alice!
Jeg har en gave til deg, Alice. Kom!
Legg den med de andre gavene.
Og pakk den inn!
Slipp meg, dere amfibiske vederstyggelser!
Sånn ja, Charles. Slik behandler man vel ikke tjenerne?
Du er en prins, skatt.
Snart blir du konge. Vis hvordan man oppfører seg.
- Hvis du skader min elskede Snøhvit... - Så gjør du hva?
Ikke tenk på henne mer, Charles.
- Hun tilhører fortiden. - Umulig.
Jeg tenker på henne hele tiden.
Hver... våkent... øyeblikk.
Uansett hvor kald celle du kaster meg i-
- eller hvor uutholdelig torturen jeg utsettes for er-
- eller hvor lenge du holder meg i det bunnløse dyp du kaller Atlantis...
...vil min kjærlighet til henne aldri opphøre, din grusomme vannheks.
Din forferdelige, fiskelignende flyndre, som vil bli husket-
- som en oppkomling og tronrøvende kråkebolle.
Du får aldri oppleve sånn kjærlighet. Aller minst fra meg.
Vi får se.-Før ham bort!
Du! Du sa at du skulle overtale ham.
Det syntes kanskje ikke derfra, men han så ikke overbevist ut!
Han vil ombestemme seg. Tro meg, det vil løse seg.
Hva gjør jeg nå? Truer byen igjen? Torturerer ham til han sier ja?
Nei, ikke noe sånt. Du har bare sett første akt.
Men nå er det på tide for hovedattraksjonen.
Det jeg hadde tenkt meg, krever litt mer finesse.
Og du skal spille en av rollene.
Så rart. De burde være her et sted.
Sju... Å, nei!
Dere var alltid der for å beskytte meg.
Unnskyld at jeg ikke var her og beskyttet dere.
Dere fortjente en bedre skjebne.
Dette skal Magda få betale for!
- Dronningen vil se deg død. - Be henne stille seg i kø.
Skal jeg bli imponert nå?
Da får vi ta den vanskelige måten.
Fem av sju...
Takk, gutter.
- Hvordan skal du overbevise ham? - Magda! Det er det jeg gjør.
Jeg begynner å lure på hva dine planer egentlig er.
Det sa jeg jo! Jeg vil ha Atlantis.
Hvis jeg må være giftekniv, så er det verd umaken.
Hvis jeg får vite at du lyver, flår jeg deg levende.
Og bruker deg som haiføde.
Oppfattet. Ålreit...
Hvordan er dine skuespillertalent, Flipper?
Et rykk til!
Slipp meg!
Jeg sier ikke noe... Litt vel overbevisende skuespill.
Nå holder det!
Jeg skjønner.
Hvorfor prøver du deg ikke på meg?
Hva sitter du inne for?
- Kjenner jeg deg, venn? - Navnet er Rupert.
Det er en lang historie, Rupert.
Jeg har tid.
En gang i tiden var jeg prins Charles Charming III.
Og sammen med min elskede Snøhvit opplevde vi en masse eventyr.
Ingen fiende vi ikke kunne beseire, ingen fortryllelse vi ikke kunne bryte.
Ikke noe i hele kongeriket kunne konkurrere med vår storhet.
Kjærligheten vår til hverandre.
Vi var deres helter. Jeg var deres helt.
Men, dessverre, fikk eventyret vårt ikke noen lykkelig slutt.
Tross at folket i vårt rike ville at vi skulle styre-
- så fantes det andre som spredde sjalusi.
Og ingen verre enn Magda.
Hun var forvist og fanget i havet og lenge rådet våpenhvile-
- mellom Atlantis og land. Men havet var ikke nok for Magda.
Under mitt bryllup var det hennes sang som lokket meg ned til stranden.
Jeg kan aldri motstå et eventyr. Og for en bryllupspresang!
Makten over Atlantis til min elskede forlovede.
Og jeg kom selvsagt tilbake til belønningen.
Men Magdas felle hadde alt fanget meg.
Jeg var fanget i Atlantis lenge, i evigheter!
Det føltes som en hel livstid.
Nå vet jeg verken hvor eller når jeg er, Rupert.
Eller hvem jeg skal være på dette merkelige og fremmed sted.
Det er ikke kjærligheten til meg som driver Magda.
Nei, det er makt.
Makten over ringen min.
Makt jeg ikke er sikker på at jeg ville ha til å begynne med.
Så den som tar imot ringen får makt over alt land?
Akkurat.
- Prater vi om alt? - Alt.
- Som for eksempel...? - Alle kjente riker.
Og hva er din historie, Rupert? Hvorfor deler du min skjebne her?
Det er lykkedagen din, Charlie.
Jeg er her for å redde deg. Jeg har samarbeidet med en tredjepart.
Magda fikk vite det og nå er jeg her.
- Hvem er den tredjeparten? - Alice.
Da håper jeg at denne Alice er like smart som du mistenker.
Ellers vil du og jeg bli gamle menn-
-før dette farefylte komplott er over.
Gudskjelov, du! Har du rukket å forberede medisinen min?
Ja, en liten dose.
- Ikke ta for mye, da blir du sånn. - Utmerket.
Bli her en stund til, Hattemakeren. Det er på tide å drive ut tritonene.
Og det vil kreve en hel del. Da setter vi i gang!
Ålreit, Alice. Akkurat som før.
Du overså de små detaljene.
- Har vi vunnet ennå? - Nei, det er som jeg mistenkte.
Hvis vi skal finne ut hvor Snøhvit og de andre tok veien, må portalen virke.
Har du noen erfaring med interdimensjonale tidsreiser?
- Bare av den hallusinatoriske sorten. - Selvsagt. Selvsagt!
Der har vi det, Hattemakeren! Det er snart tetid.
- Herlig. - Tilbered en kanne spesialbrygg.
Hjelper den deg å finne våre tidsomplasserte forsvarere?
Det skader ikke å forsøke.
- En kopp te? - Nei takk, ikke nå.
Jeg trenger forstanden intakt om jeg skal kunne krype gjennom kaninhullet.
Du blir her og prøver å finne jentene. Barrikader døren.
- Jeg har noe fikse. - Skal du treffe dronningen?
Akkurat, Hattemakeren. Vi får håpe at hun ikke ser meg.
Hører du på meg, kamerat? Bare litt til, så ordner alt seg.
Unnskyld meg, Rupert, men hva er poenget?
Jeg blåser i hva Magda gjør med meg. Snøhvit er død.
- Og dermed livslysten min. - Bare vent en liten stund...
Nei, nei, nei!
Slipp ham!
- Vel? - Du store min!
En vanskelig nøtt å knekke. Gutten er deprimert.
Planen din om å bli kvitt Snøhvit, slo feil.
Han har mistet livslysten, og jeg vil ha ham føyelig.
Da gjør vi det på min måte.
Vent litt nå! Hvis han har mistet livslysten...
...trenger vi bare gi ham noe å leve for.
Jeg håper du vet hva du gjør.
Du lever, Rupert! Hva skjedde?
Magda... Hun vet det. Hun vet at jeg er dobbeltagent.
Og hun hadde spørsmål.
- Hun spurte vel ikke særlig pent? - Jeg svarte ikke på noe!
- Godt gjort, Rupert. - Men jeg fikk vite en del ting.
Snøhvit...
Hun lever.
Vent litt...
50 grader vestover.
Kompensere seks grader for vinden.
Tre mål på rekke og rad.
Idioter.
Forsterkningene kommer i gjennomsnitt etter 3 minutter og 48 sekunder.
Det er som en buffé her ute, Snøhvit. Og de blir bare flere.
Så fort jeg dreper en, dukker en ny stim opp.
Jeg har bare pilene mine igjen.
Jeg traff også på en, men han var annerledes. Han var forberedt.
Sist jeg var i disse skogene, krydde det ikke av Magdas tritoner.
Noe er annerledes. Det har virkelig forandret seg.
Hvis Magda gifter seg med Charles får hun makt over alle rikene.
Inkludert portalen. Jeg tror ikke at vi bare ble sendt hjem, Rødhette.
Vi er i en annen tid eller dimensjon! Vi må tilbake og fikse dette!
Magda bruker portalen for å sende hæren sin tilbake...
Da kan vi også gjøre det! Hvorfor skulle hun ellers sende tritoner etter oss?
Vi må tilbake til før bryllupet for å forhindre alt dette.
- Vet du hvor tritonene kom fra? - Ja, samme vei som jeg kom fra.
- Husker du veien? - Ja da, bare følg brødsmulene.
Nå skal vi se om gjellene hans tåler dette.
Kom an.
Sånn ja, bare pust det inn.
Gjør som jeg sier.
Kom an.
Bravo!
Jeg er visst ikke så dum.
Denne blir bra.
- Det må være Tornerose. - Jeg trodde vi måtte redde henne.
Det er ganske nær, men det kan være en felle.
- Har vi råd til å være forsiktige? - Nei, hun kan være i knipe.
Hva er planen? Hvor er Snøhvit? Du vet vel hvordan vi skal ta oss herfra?
Bedre! Hva om jeg vet hvordan vi tar oss ut, så du kan ekte Snøhvit.
- Hvordan? - Lett! Du trenger bare...
Hvordan? Hvordan, Rupert? Hvordan?
- Tiden er ute! - Ta det rolig.
Han gikk på det!
Gi det litt tid, la det synke inn.
- Snart er dere lykkelig gift. - Jeg spør ham selv.
Nei, nei, nei! Brudgommen får ikke se bruden før vielsen.
Gå og gjør deg vakker. Jeg fører ham til alteret når tiden er inne.
Best at det skjer snart. Snøhvit og gjengen hennes kan finne tilbake.
Jeg vil ikke ha ubudne gjester.
- Jeg burde ha drept dem selv. - Nei, stol på meg. Gi det litt tid.
- Du vil ikke angre. - Én time!
- Rumpelstiltskin! - Det var et nytt triks.
- Hva gjør du her? - Hva gjør du her?
Sist jeg sjekket styrte du over Dødsriket med Hjerterdame.
- Hvordan har Gelda det, forresten? - Bra... tror jeg.
- Dere prater vel ikke ved lenger? - Det kan ordnes.
Jeg forteller gjerne hvor du er om du ikke sier hva som foregår.
Vielsen er om en time, men jeg har en plan.
Selvsagt. Hvorfor skulle jeg stole på deg?
Hør her, Alice.
Ja. Hjalp jeg Magda å fange prinsen og kvitte seg med hevnerne?
Ja. Men det var et triks som ikke virket.
Jeg tror at hun forstår det. Hun er gal.
Hun kalles ikke Magda den gale uten grunn.
Men det er bra du er her. Jeg må flykte.
- Hvordan vet jeg at du ikke lurer meg? - Det vet du ikke.
Men hva om jeg ga deg kraftkilden og viste hvor prins Charles er?
Da er vi kvitt.
Befrir jeg Drømmeprinsen og åpner portalen igjen, så har vi ordnet alt.
Ok, avtale.
- Hvor er han? - Kom.
- Hver gang jeg er i knipe er du... - Hva foregår? Hvem er hun?
- Du! - Hun prøvde å rømme med din mann.
Da antar jeg at hun må dø!
Hvor er hun? Etter henne!
- Dette skal du få angre, Rumpelstiltskin. - Beklager, lilleputt.
Ok, Alice, på tide komme i gang. Helvete!
Det virker som om jeg kan stole på deg, tross alt.
Magda, ingen skal ødelegge bryllupet ditt.
Jeg forstår fremdeles ikke. I nåtid eller framtiden...
Om Magda gifter seg med prinsen, så kontrollerer hun tiden.
Vi var ikke der for å hindre henne.
Om vi finner en vei tilbake, kan vi rette opp alt.
- Hvis vi kommer til rett tid. - Vi må prøve å komme vekk herfra.
Vi er ikke til nytte om vi er fanget i en annen tidsdimensjon.
Først må vi finne Tornerose.
Så lurer vi tritonene hit og dreper dem.
Så åpner forhåpentligvis portalen seg.
Eller så improviserer vi.
- Hei! - Nå har vi sjansen. Fort, Tornerose!
- Ikke si at dette var planen? - Nei! Vi må ha reist for langt.
- Er det herfra tritonene kommer? - Du mener når.
Magda får det som hun vil. Hun har gjort seg bekvem.
Uten oss her for å hindre henne. Hun klarte visst å ekte... Charles.
- Han må være her et sted. - Rett sted, feil tid.
Og det fins sikkert en utvei. Speilet.
- Skal vi dit igjen? - Tenk selv!
Hvor kommer ellers tritonene fra?
Magda har sikkert sendt sine menn etter oss i evigheter. Men vi har en sjanse.
- Ja, hvis ikke alle alt er døde. - Det fins en måte å finne ut det på.
Det virker ikke som så mye virksomhet her lenger.
Det må finnes en løsning. Magda kan vel ikke ha ødelagt portalen?
Vent, betyr det at vi er fanget her?
Jeg er heller tilbake i kisten.
Lang historie.
Hvordan kunne dette skje?
Jeg ga opp.
Å, min Charles! Min Charming!
Unnskyld, Snøhvit.
Jeg trodde du var død.
Jeg mistet livslysten.
Jeg mistet alt.
Da hun hadde tatt over kontrollen, kunne jeg... jeg...
Skatten min, jeg visste at vi ville ses igjen.
Jeg er lei for at det ble slik.
Du har vært borte så lenge.
Vi hadde mistet troen på at du noensinne skulle komme tilbake.
Og nå når du har gjort det, er det for sent.
Hun knuste meg, Snøhvit.
Etter at vi... etter at hun...
Hei, det ordner seg.
Da hun hadde fått tak i ringen min...
...hadde hun ingen nytte av meg lenger.
Og uten kraften min...
Jeg er ikke samme mann som før.
Jeg skal ordne alt dette, Charles.
- Vi må bare finne portalen. - Det går ikke!
Jeg skal gjøre det. Hvor lang tid har det gått?
For lang.
Du må fortelle alt som har hendt i mens.
Jeg skal vise deg.
Magda overtok makten, men det var ikke nok for henne.
Hun ble paranoid og fryktet at du skulle komme tilbake en dag.
I mange år sendte hun tritoner for å finne deg og drepe deg.
- Vi vet hvordan det gikk. - Hun forlater aldri tronsalen.
Vi kjempet imot så lenge vi kunne, men hun har makt over alle rikene.
Jeg er den eneste hun ikke kan styre, men jeg er nå en gammel mann.
Vi? Hvem er vi?
Hvem er jeg? Det er en fin gåte!
- Alice? - Jeg var det en gang i tiden.
Men jeg må ha forandret meg flere ganger siden.
Hva skjedde med henne?
Jeg kan ikke forklare meg for deg siden jeg ikke er meg selv.
Hun har vært sånn siden... Hattemakeren døde.
- Det føles som en evighet. - Iblant er en evighet bare et sekund!
Sier du det?
Hvis du er der inne, Alice, fins det fremdeles håp.
Vi må bare ta oss tilbake til før bryllupet.
Kan du hjelpe oss å reparere portalen? Kan du sende oss tilbake?
Jeg kan ikke gå tilbake til gårsdagen. Jeg var en helt annen da.
- Hun er helsprø! - De aller beste er det.
Dere må også være gale, ellers hadde dere ikke kommet hit.
Alice er altså sprø og Charming er en gammel gubbe.
- Hva nå? - Vi kjemper mot Magda?
Nei! Vår strid er i fortiden!
- Du mener nåtiden? - Det handler ikke om her og nå.
Det hjelper ikke å kjempe mot henne her.
Vi må tilbake til før bryllupet. Det var da alt gikk galt.
Du har rett, vi skal besøke Magda. Hvis hun har sendt mennene sine etter oss-
- så må hun vite hvor portalen er. Vi tar oss inn og finner en vei ut.
- Helst usett. - Det klarer jeg!
Skatt, kan du vise oss veien?
Nei, det er fullt av tritoner.
Og jeg frykter...
Jeg frykter at jeg ikke er til noen nytte i strid.
Følg denne veien, men vær forsiktig, Snøhvit!
Hvis hun hører deg og vet at du er der, er det for sent.
Ringen min gjør at hun har makt over alle som hører henne.
Gå nå.
Gå!
Hvorfor er du ikke i cella? Jeg vil ikke at du sniker omkring om nettene.
Du har alt prøvd å forråde meg. Har du glemt det?
Nei, min dronning! Jeg hadde tenkt å gå ut og rydde litt...
- Du tenkte feil. - Unnskyld. Det er bare det at...
Gå tilbake til cella.
Jeg skal bare...
- Vær så snill, ikke tving meg dit! - Jeg sa: gå tilbake til cella.
Ja, min dronning.
Om jeg bare kunne spinne halmen til noe mer brukbart.
Du er tilbake!
- Du er tilbake! - Alt dette er din feil.
Vær glad jeg ikke dreper deg.
Vakre død! Vent, hva gjør du her da?
Vi skal reise tilbake i tiden og ordne opp i alt og du skal hjelpe oss.
- Hvordan åpner vi portalen? - Nei, det vil ikke dronningen like.
- Det bryr jeg meg ikke om. - Nei!
- Stille, ellers kommer det noen. - Vil du ikke ha det som det var før?
Du forstår ikke. Dronningen er i hodet mitt, hun kontrollerer alt.
Fortell nå, fins det en måte?
Ja.
Ja, men hun vil ikke like det.
Nei, dere må gå.
- Kan du gjøre noe? - Jeg håpte at du skulle spørre.
Takk.
All denne tid... Hva har jeg gjort?
Du kan holde munn nå.
Vet du hvor portalen er? Kan du åpne den?
- Du kan prate nå! - Ja.
Kraftkilden.
Vet du hvordan vi får tak i den?
Hent den da! Og ikke bli oppdaget.
Stikk!
- Unnskyld meg. - Fort og stille.
Stikk, stikk!
Hattemakeren! Åpne straks døren!
Hvordan vet jeg at det virkelig er du?
- Hvordan vet jeg at du virkelig er du? - Er jeg ikke jeg, hvem er jeg da?
Vi har ikke tid til gåter. Hvis du tror meg, så tror jeg deg. Avtale?
Greit nok.
- Var det et hyggelig besøk? - Dessverre ikke. Er det tetid snart?
- Bryllupet er snart og jeg er tørst. - Nei.
Klar!
Jeg drakk en kopp tidligere og jeg rakk ikke så langt.
Ingen fare, gjør det i framtiden. Det er vel ikke for sent?
- Jeg håper ikke det. - Hvordan virker den?
Jeg må ta finne ut hvor og når jentene reiste.
Ta en klunk og tenk på hvilken tid du vil reise til.
- Utmerket! Da tar jeg en slurk. - Vent, vær så god og sitt.
- Dette er sterke saker. - Håper det.
Ønsk meg lykke til. Mot framtiden.
Se framover, som man sier.
Jeg sa jo det.
Jøss! Du har visst forsømt deg, Alice.
Hva har de gjort med min vakre bygning?
Hallo?
Alice? Er det deg?
Drømmeprinsen! Unnskyld min oppriktighet, men du har ikke tålt alderen.
Du er tilbake, Alice! Magda har ringen min.
- Da kom jeg for sent. - Nei, du kom i akkurat rett tid!
- Det tar altfor lang tid! - Magien min er snart borte.
- Takk! - Hva med ham?
- Etterlat ham! - Vi kan drepe ham.
La ham lide her, så lenge denne virkeligheten eksisterer.
Rumpelstiltskin!
- Nei, nei, nei, nei! - Kom straks hit!
Jeg kommer, min dronning!
Du lever, Rupert! Er du her for å befri meg?
Beklager, gutt. Magda har Snøhvit.
Eneste måten å befri henne på, er å føre deg til alteret.
Gratulerer, kamerat! Du er snart gjenget.
Jeg forstår ikke. Om jeg gifter meg med Magda...
- Ikke Magda! Snøhvit. - Men hvordan?
- Hvor er din venn Alice? - Hun har alt utspilt sin rolle.
Tro meg, du trenger bare gå opp kirkegangen fram, så løser alt seg.
- Orker du å vente litt? - Selvsagt. Hva som helst!
Bra. Nå må jeg gå, jeg har også en rolle å spille.
Du er en god venn, Rupert.
Og en helt.
Jeg gjør alt for kjærligheten. Vi setter i gang!
Jeg må bare ikle meg rollen.
Koordinatene er kalibrert og alle innstillinger er klare.
Vi trenger bare kraftkilden, så kan vi sende jentene tilbake i tiden.
- Sett i gang. - Så skjødesløst!
- Var ikke du gal? - Iblant kan det være en fordel.
- Kan du sende oss tilbake? - Ja da, men det haster.
Maskinen må bare varmes opp. Mine damer, innta deres posisjoner.
- Snøhvit. - Charles!
Jeg trodde ikke jeg skulle få se deg igjen og nå skal du snart dra.
- Jeg orker det ikke. - Det lover jeg, Charles...
Når vi er klare, kan vi glemme dette livet. Da har du levd et liv med meg.
Da gjør vi et forsøk.
Å, mente du ikke meg?
- Magda! - Bli hvor dere er.
Da min lille Rumpe sa hva dere tvang ham til, ville jeg drepe dere.
Men dette er mye morsommere.
- Jeg sa at vi skulle drept ham. - Det hadde jeg gjort.
Men, min dronning. Hvorfor?
Jeg kjedet meg.
Og nå har jeg nye leketøy. Så mye moro vi kan ha.
Skal jeg tvinge deg til å drepe vennene dine? Nei, det er for lett.
Kanskje jeg skal la dere bruke portalen. Istiden lyder hyggelig.
Der føler du deg nok hjemme, Snøhvit.
Hør på deg selv. Se deg rundt.
Er det dette du ønsket deg? Et forfallent rike?
Bare hjernevaskede undersåtter som utfor dine ordre.
De følger deg ikke av kjærlighet. Du fortjener ikke noe av dette.
Det gjør jeg faktisk.
Alle offer jeg gjorde for å fange drømmeprinsen din.
Alle lange og plagsomme år mens jeg formet ham som jeg ville.
Å nei, denne stunden har jeg ventet på lenge.
Og nå har jeg alt jeg har ønsket meg.
- Men er du lykkelig? - Jeg blir det snart.
Du hadde din sjanse til å bli helt, men du valgte ugjerninger.
Nå har du fått en sjanse til!
Jeg kan ikke tro det. Etter all tiden som har gått dukker du opp nå-
- når du ikke har noen sjanse til å stoppe meg.
Jeg skulle ønske at Charles var her og så dette.
- Forsiktig med hva du ønsker deg. - Charles!
Å, Charles! Hvor lang tid har gått siden bryllupet?
Altfor lenge. Tyranniet ditt slutter nå.
Jeg kan ikke si hva du skal gjøre, men jeg dreper helst ikke en gammel mann.
Jeg dør heller enn å lide gjennom en dag til med deg.
Nå, Rupert!
Nei!
Send dem tilbake!
Farvel, Charles.
Nei!
Charles! Du kom! Så stilig du er.
- Utveksler vi løftene våre nå? - Noe sånt.
Vær nå en flink prins og gift deg med meg... nå.
Ellers lover jeg deg...
...at jeg dreper henne.
Nei! Å, takk og lov!
- Fant du dem? - Ja og nei.
- Hva skjer nå? - Jeg har et bryllup å delta i.
- Motiver ham. - Vent! Vent!
Hvis jeg gifter meg med deg. må du love å skåne hennes liv.
Hvis du er en flink gutt.
Snøhvit!
- Bort med klørne dine fra min mann! - Drep dem!
- Du fortjener ham ikke! - "Vakrest i landet"?
Han skal gifte seg med meg!
- Kom an, Chuck. Gjør det nå. - Chuck?
Snøhvit?
Det er meg, Charles! Vi må skynde oss.
Ikke hør på henne. Det er Rumpelstiltskin.
Men for helve...
Snøhvit!
- Rupert? - Jeg kan forklare, Chuckie.
- Du har blitt bedre. - Jeg har øvd mye i det siste.
Snøhvit...
- Vil du gifte deg med meg? - Det var på tide.
Bort fra ham!
Kan ikke jeg få deg, får ingen andre deg heller.
- Du er sterkere enn du ser ut. - Kjemp mot meg!
Jeg kan ikke slå en kvinne.
Det kan jeg.
Ødelegg byen. Ikke la noe være urørt!
- Tritonene tørker ut. - Det er best at du gir deg.
Forsvinn nå fra mitt rike!
- Du løy for meg. - Magda...
Du prøvde å få ham til å gifte seg med deg hele tiden.
Det er latterlig, Magda.
Du prøvde å lure meg. Du ødela bryllupet mitt!
De ødela bryllupet ditt. Jeg prøvde bare å hjelpe deg.
- Hva var det du sa til meg? - Vi kan vel si at vi er kvitt?
Å ja. Atlantis.
Jeg skal føre deg til Atlantis. Når du har sett det, vil du aldri forlate det.
- Kom, soldater! På tide å dra hjem. - Nei, jeg ber deg!
Jeg kan ikke svømme! Nei, Magda! Vær så snill, la meg få bli!
Jeg hater havet!
Nå kan du kysse bruden.
Jeg tror ikke det.
Jeg forstår fremdeles ikke greien.
Herlig seremoni! Men etter å ha kjempet mot en hær av tritoner-
- jaget dere gjennom tiden og opplevd min framtidige død-
-har jeg fått nok av havet.
Jeg skal aldri mer spise sjømat.
- Skal du sende tilbake oss? - Du trenger ikke gjøre som jeg sier.
- Du har makten. - Det er ikke sånn det funker her.
- Jeg skal ikke erobre verden. - Den er vel alt din?
- Tro meg, vi ser det ikke sånn. - Bra!
- Våre eventyrdager er over. - Ikke vær sikker på det, Charles.
Havet er ikke det eneste stedet der faren lurer.
Tro meg, det fins et helt univers av underverk bak denne virkelighet.
Og vi har en del å rydde opp etter alt tidsreisingen.
- Vi? - Å ja!
La oss ikke glemme hvem som skapte dette rotet.
Det er bare høflig å hjelpe til.
Om dere har tenkt å bli, bør vi gjøre samarbeidet vårt offisielt.
Nyt deres velfortjente bryllupsreise.
Når dere vender tilbake vil jeg at dere melder dere hos Speilet. Alle sammen.
- Hvis du kaller, kommer vi. - Utmerket!
Jeg har en del saker som krever hevnerne Grimms oppmerksomhet.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com