Prevela: DonaTitl
Kako se osećaš na skali od 1 do 10?
Mogu li manje od 1? - Ništa nije manje od 1.
Postoji nula.
Tvoji roditelji kažu da si rođen sa jedinstvenim stanjem.
Ja slučajno ubijam ljude.
Izvini, ne razumem.
Kada me ljudi vide... moje lice, oni...
Slučajno napadaš ljude svojim licem?
Hajde da se pravimo da je ono što misliš stvarno,
zašto su ti onda roditelji još uvek živi?
Sigurno su videli tvoje lice.
Pa... moja mama kaže
da je znala da sa mnom nešto nije u redu čim sam rođen.
Još jednom, dušo.
Blizu si. - Da. - Dečak je.
Najlepša beba koju sam ikad video.
Odselili smo se iz grada kad sam imao 2. godine
na malo izdvojenije mesto.
Što manje ljudi, manje i nezgoda.
Bio je to novi početak, moja šansa za normalan život.
To je bilo maštanje.
Zato što sam se još više osećao... drugačijim.
Razumem da želiš da pričaš o prošlosti.
Zašto si zapravo došao danas?
Samo želim da budem normalan.
Jesi li nekad pomislio da su tvoji zavoji
jednostavno fizička manifestacija depresije?
O, bože. - Pokušao sam da mu kažem.
Dođavola, Maks.
FATALNI IZGLED
Znamo da svi ti srčani udari
nisu njegovom krivicom, ali nešto tu ne štima,
svaki put kad neko umre u ovom gradu,
dobijemo poziv i bum, tu je i vaš sin.
Da, čudno je. - Neobično je.
Loše je po reputaciju policije da se provlači samo uz upozorenje.
Narod umire, a mi možemo samo da kažemo:
"Pa znate, sranja se dešavaju."
U potpunosti razumemo. - Razumemo.
I...?
Je li ti dr Kligamen rekao nešto što bi pomoglo?
Ne, tata.
Umro je. - Da.
Izvini što nam je kuća ledara, Dene. Još čekamo da Pol popravi grejalicu.
Ne smeta mi malo hladnoće, gđo Ričardson.
Da, ni Polu.
Ćao, Alana Skovija.
Šta je to, nova država?
Alana Skovija je jedna devojka, ona je iz Ukrajine.
Pole, zar nemaš nešto da kažeš? Tvoj tata ima nešto da kaže.
Makse, tvoja majka brine da previše...
Sačekaj minut. Mi, u redu.
Mi se brinemo da previše vremena provodiš kod kuće.
Da, dušo, a Den će se složiti
da nećeš upoznati vršnjake ako si zatvoren u sobi.
Čekaj malo. Šta ako se Maks prijavi na neke sajtove za upoznavanje,
kao Den preko telefona?
Eto ideje. Pole!
To je odlična ideja zato što će sve devojke
baš hteti da vide ovo?
Izgledam kao da je žrtva požara imala seks sa serijskim ubicom.
Makse, može li bez slikovitih poređenja za stolom?
To je pravilo? - Jeste. - Da. - Od sad je pravilo.
Jeste, pravilo je.
Šta je sa ciglom?
Ne. - Ma daj.
Prošli put si rekao da je poslednji put.
To je bilo za čekić, ovo je cigla, drugačije je.
Treba ti psiholog. - Imao sam ga, mrtav je.
Ovo je tvoj problem, brate. Zatvorio si se kao neka baba,
vezeš sve ovo...
Je l' taj zec puši sam sebi kitu? - Molim?
To je šargarepa, jede šargarepu. - Izgleda kao kita, brate.
Bokte, stvarno ne razumeš. - Znaš li koliko su devojke željne trenutno?
Bilo je suše?
Dan zaljubljenih je, čoveče.
To je najlakši dan u godini da obezbediš sastanak.
Sve solo devojke imaju misiju
da se što bolje prikažu na Fejsbuku, a tebi se možda posreći.
Hajde.
Hej.
Da.
Prestani.
Program za razmenu učenika traži porodice domaćine.
To bi moglo biti lepo. Da upoznaš prijatelja iz inostranstva?
Mama, to su stranci na razmeni učenika.
Nisu kućni ljubimci.
Oni su stranci i žele da dođu. - Dobro.
Makse, idi po časopis.
Idi!
Mogu li da ti pomognem?
Samo sam... - Ovo ti neće rešiti problem.
Dobro. - Izvini.
Šta je to? - Časopis.
Ne, ovo je đubre, ja ću ovo, a ti to.
Vidi, razmena učenika.
Odavno nisam video da neko igra tu igru.
Nisam uhvatila 150 pokemona da bi ih napustila.
150, to je mnogo pokemona.
Pao sam. - Pao si?
Na ciglu. - Mrzim kad se to desi.
Maks Ričardson.
Dobro.
Ne mogu, previše je hladno da slažem.
Pozovi nekoga.
Tvoj otac je pre dve nedelje rekao da će popraviti grejalicu.
Niko ne treba da živi u ovakvim uslovima.
To nije doručak, to je šećer.
Zdravo, zovem zbog grejalice u mojoj dnevnoj sobi.
Ne radi još od prošle nedelje.
Hvala, to je savršeno.
Nju Beginings 411 .
Da, to mi je sin.
Halo?
O, bože, prekinuo mi je.
Den je.
Hej. - Ćao.
Nisam ti slomio nos ili tako nešto?
Ne... kamo sreće.
Jednostavno imam hiperkativni imunitivni sistem,
praktično sam deformisan.
Pokušaj da ne predstavljaš sebe kao deformisanog večeras.
Šta je večeras?
Dene, mrzim te.
Rekao si da želiš da upoznaš devojke, sredio sam ti sastanak.
Ne, nisam to rekao.
Rekao sam da ne mogu da upoznam devojke.
Pa, sad možeš. - O, bože. Šta se dešava?
O, bože. - Brate, prestani da dramiš.
O, bože. - Biće u sve u redu. Ima da ubijaš.
Sranje. Znaš šta sam mislio.
Baš ti se oseti parfem. - Za to je zaslužan on.
To je samo Arm i Hemer.
Kao soda bikarbona?
Obično ne nameštam ljude, ali neću lagati,
mislim da ćete ti i Maks biti kao bombona zajedno.
Čekaj, šta? - Dobar dan, damo i gospodo.
Srećan Dan zaljubljenih, mogu li vas poslužiti
nekim hladnim pićem? - Znaš šta?
Ja plaćam za ovo dvoje.
Dene. - Čekaj.
Želite neki od naših milkšejkova? - Ne smem.
Mleko? - Kalorije.
Dobro, dva dijetalna soka, sa puno leda. - Hvala.
Dakle... Erika...
To je zvučno ime. Je li filipinsko?
Ja sam Kubanka.
Zaboravio sam, nešto sam ti napravio.
Nadam se da ovo nije čudno, stvarno mislim da nije.
Napravio si mi krpu? - Ne, liči pomalo na krpu.
Ali, zapravo je maramica, ako budeš plakala možeš se obrisati sa njom.
Ili ako ti bude curio nos.
Ili ako se sve to desi odjednom.
Hvala.
Vidi, znam da nisi morala da dođeš večeras.
Ali deluješ fino, a meni je ovo
prvi ovakav Dan zaljubljenih, tako da... hvala ti.
Ja pravim scenu? - Da. - Hoćeš da napravim scenu?
Baš si kreten, Kreg!
Erika.
Šta ima, seksi?
Čekaj malo.
Ti si onaj što ubija ljude svojim lepim licem? - Ne, to je...
Sranje, jesi.
Daj da vidim.
Kreg. - Dva dijetalna i moj menadžer vas moli da odete.
Tvoj menadžer može da mi se sagne. - Skroz.
Koji ti je đavo? - Izvini, izvini.
U redu je, u redu je. - Ne, ovo nije u redu.
Dobro, pozvaću nekoga. - Ne.
Ti si ovo uradio.
Ti i počisti. - Kreg.
Dobro, ali sa čim? - Počni sa ovim sranjem.
Daj da ti pomognem.
O, bože. Kreg, prestani!
Moraćete da idete. - Idem, idem.
Žao mi je. Očistićemo vam ovo.
Šta misliš, da li bih...
mogao da te izvedem na sastanak neki drugi put?
Ne mogu. Žao mi je.
Šta radiš?
Ja sam Aleks. - Znam, samo sam...
u sred nekog posla trenutno.
Prekidam li tvoje dramatično bacanje s mosta?
Zbog mene se događaju loše stvari...
A prestaće kad me ne bude bilo, u redu?
To je baš mračno. - Da, moj ceo život je baš mračan.
Možda je do naočara.
Žele bombone?
Ali imaju samo odvratne ukuse. - Zato što sam pojela sve dobre,
ostalo je samo ovo sranje. - Hvala, ne treba.
Ako skačeš, skačeš u reku punu žele bombona.
Jednom sam sanjao da plivam u bazenu punom žele bombona.
Ne čini mi se kao veliki pad.
Verovatno će ti trebati viši most. - Molim?
Želiš da umreš, zar ne? - Da.
Onda nađi viši most.
Čekaj, šta? Jesi li ozbiljna?
To ti je fizika.
Šta si hteo da kažem? - Ne znam.
Vidi, nećeš skočiti.
Umrećeš kao starac u svom toplom krevetu, ne ovde.
Ne večeras.
"Ako ti skočiš i ja skačem", sećaš se?
Jesi li upravo citirala "Titanik"?
Stigao mi je prevoz. - Ideš?
Ako ćeš okončati svoj život, šta će ti par sati sa mnom?
Proveriću da li prima posete danas.
Hvala ti, Mirtl, drago mi je da te vidim, kao i uvek.
Koja je fora sa velikim slovima i uzvičnicima?
Samo podsetnik kako želim da živim svoj život.
Glasno, energično, smelo.
Dobro.
Ne, ovde sam više od osoblja.
Mene nervira što me teraju da se prijavim, pa i ja njih nerviram.
Kad si rekla da me vodiš na jedno mesto,
nisam baš mislio da se odnosi na dom penzionera.
Mislila sam ćeš više ceniti život
kad budeš okružen starcima koji samo što ne riknu.
Hej. - Zdravo.
Aleks, obično dolaziš petkom. - I jeste petak, Ester.
Jedna od boljih strana alchajmera je to što je skoro uvek vikend.
Jedna od mnogih strana. - Da. - Dovela sam ti poklon, ovo je Maks.
Šta se dogodilo tvom licu?
Trebalo bi da imam kremu sa vitaminom D u torbi.
Ne treba mu krema. - Uzmi kremu.
Je l' to opekotina? - Maks je pao na ciglu.
Ciglu? - A danas je zamalo pao sa mosta.
Zaboga, dečko, jesi li pijan? - Ne, u depresiji je.
Rozmari, ovaj dečko misli da je depresivan.
Depresivan? - Čekaj samo da ti bešika zakaže.
Onda dobiješ tabletu koju ti gurnu u dupe
od koje se ospeš na mestima za koja nisi ni znao da ih imaš.
Tad možemo pričati ko je depresivan.
Ju, tvoje lice.
Dobro je, imaš kremu.
Napisala sam preko 30 romana. Mislim sam ukapirala.
Pisali ste romane? - Pišem romane. Nisam još mrtva.
Romantične romane.
One bezobrazne.
Poput Danijele Stil? Moja mama je voli. - Išla sam s tom kučkom na fakultet
i kažem ti, ta riđokosa nema nijednu originalnu misao u mozgu.
Preziva se Stil (čelik) za ime Boga. Ukrala je moje sranje!
Reci im šta trenutno pišeš.
Mislim da je fenomenalno.
Pa, to mi je poslednji roman. Nije toliko autobiografija,
lični doživljaj alchajmera, moj silazak u bolest.
Osećam da u mojim godinama imam samo svoj um.
Ako i to izgubim, šta mi preostaje?
Kučka jedna, evo je.
Nema svako sposobnost da se suoči sa nepoznatim
sa takvom hrabrošću, Ester.
Već sam ti rekla, mislim da će tvoja knjiga promeniti živote.
Valjda, ne postoji ništa poput nje.
Osim možda jednog filma. - Kojeg filma?
Znaš onaj gde žena ne može da se seti,
a on dolazi svakog dana. - "Beležnica"?
Da, možda je više poput njega.
Nisi morala da me dopratiš skroz do kuće.
Samo sam htela da se uverim da ti kuća nije most.
Stigao si kući, super. - Aha. - Laku noć.
Da li ti...?
Šta radiš sutra?
Sutra? - Aha.
Ne mogu.
Dobro. - Izvini. - Ne, sve je...
Samo... Nije do tebe. Danas je bilo baš zabavno.
Samo... nisam baš planirala ovo. - Dobro. - Dobro.
Izvini.
Laku noć.
Jesi li bar saznao njeno prezime? - Zašto bih je to pitao?
Uvek se pita za prezime da bi je uhodio na društvenim mrežama.
Je l' bila lepa?
Ne znam.
Ne verujem ti.
Ne, ne, ne!
Završio sam s ovim.
Mogao bi da ponoviš iste korake.
Da pokušaš da naletiš na nju ponovo.
Vidiš, malo guzice, rekao sam ti.
AKO TI SKOČIŠ, I JA SKAČEM
Hej, upravo ti je pobegao autobus.
Je l' ti to mene pratiš? - Molim? Ne, ne, ne, ja...
Pa, šta onda radiš ovde?
Bio sam... - Možda ja tebe pratim.
Nisi znala da ću biti ovde. - Stvarno? Zato što sam sigurna
da sam ovde isto kao i ti.
Mislim da nemogućnost da vidim tvoje zbunjeno lice
čini da poželim još više da te zezam.
Sigurna si da ne želiš ponovo da se družiš sa mnom?
Zar ne ideš u školu? - Školujem se od kuće.
I to je škola, samo ime joj kaže.
To se zove samostalno učenje.
Ako već ne ideš... Zašto ne bi provela par sati sa mnom?
Dobro. - Da?
Kreni dok se nisam predomislila. - Dobro.
Jeste li zainteresovani za paket fantazijske igre uloga?
Koliko goblina ima u ovoj igri? - Stotine, i postoje horde goblina i plemena...
Ali postoji samo jedna ženska? - Brutalna Elenor, kraljica muškaraca.
Šta ti goblini rade Brutalnoj Elenor? - Uništavaju joj tamnicu.
Ovo nije dovoljno. Izvinite?
Ćao, imate li još ovoga?
Žele bombone treba da imaju ukus kao žele, a ne kao tucanik.
Moj san bi bio prijatniji. - Šta si sanjala?
Reku punu žele bombona.
Kojeg ukusa? - Celera.
To ne postoji. - To 100 % postoji,
domaćice su ih 1960-ih koristile da bi se pobunile protiv muževa.
Aleks, moram nešto da ti kažem.
Rođen sam sa licem i... - Rodio si se sa licem.
Bože.
Moje lice je fatalno.
Zato kad ga ljudi vide, kad vide moje lice, oni... - Umru?
Dobro.
Dobro? - Mislim, nije dobro, ali...
to nije ništa novo. - Znala si?
Osim toga, popularan si u bolnici.
Čekaj...
Šta ti radiš u bolnici?
Imam retko kardiovaskularno oboljenje.
Šta je sa tvojim srcem? - Alergična sam na endorfin.
Uzbuđenje dovodi do zapaljenja koje uzrokuje da moje srce raste.
Ovo prati otkucaje srca i veličinu srca.
Tako svaku emociju, dobru ili lošu, moje telo odbacuje.
Ali dobro je, jer su mi dali probne lekove i srećom deluju.
Sada mi je srce takoreći na dijeti.
Znači, dobro si?
Ako uzmeš u obzir da pijem tabletu svaki dan
i nosim robotski grudnjak, onda da.
Moje srce trenutno nije bomba koja otkucava.
Jesi li nekad razmišljao o tome da ti je život film,
koju pesmu bi koristili u montaži?
Ne.
Razmišlja li većina ljudi o takvim stvarima?
Da, svi sem tebe.
Ovo je za one trenutke
kad te život izbaci iz koleseka, a tvoja glava
i srce ne mogu to da izdrže.
Sve se odigrava kao u magli.
I čuješ samo ovo.
Ovaj bioskop godinama nije nabavio novi film,
ali ovo će pomoći da izgleda kao novo.
Ovo je vino? - Da, nešto poput votke.
Ima ukus kao aceton. - Tako znaš da je delotvorno.
Otkud znaš kakvog je ukusa aceton?
Hvala.
Mislim da neću moći sve da popijem.
Da se nisi usudio da mi ovo uništiš. Već odavno želim ovo.
Zašto? - Zato što nikad ne mogu
da radim nešto zabavno, uvek sam bolesna.
Osim toga, nemam baš prijatelje.
Ti si mi prvi prijatelj.
Hoćeš da igramo igru ispijanja?
Kako? Nismo gledali ovaj film. - "Bilo koji film igra ispijanja".
Bilo koji film igra ispijanja? - Da, hajde!
Dobro, ako vidiš naslov, piješ. - 'Ajde. - Dobro.
Sledeće.
Dobro. Ako postoji retrospekcija. - Da!
Svaki put kad glumac priča. Svaki put kad kaže "Od producenata...",
Svaki put kad se neko probudi, pij!
Planete! Dlakavi pazusi! Živeli!
Bože, baš je vrućina. - Je l' tebi vrućina? - Ne.
Ja sam prokuvao.
Zašto je i ovde lepljivo?
Osećaš li svoje zube? - Da.
Jesu li tu? - Jel' ti ovo prvi put da piješ?
Druže, moraš ovo da popiješ. - Sve to? - Da, sve.
Ne mogu. - Možeš. - Udaviću se.
Hej! - Brate, zašto se ne družimo?
Ovo je glupo, dođi ovamo. - Ćao.
Sranje. Vratite se onome što ste radili. I Maks? - Da.
To je moj momak. - Ko je to bio?
Den. - Den.
Šta je to bilo? - Ovo je mali tračak smrti,
moli boga da ne zatreperi.
Maks?
Hoću da me izvezeš kao one tvoje Francuskinje.
Dobro, Rouz.
Osećam da buljiš u mene.
Ne možeš da vidiš buljim li u tebe.
Ne vidim šta radiš.
Ćao.
Makse!
Makse, ja...
Devojka. - O, bože. Molim te, ubij me.
Zdravo, ja sam Aleks.
Izvini, volim da se grlim. - Molim, otkad? Ne, nisi!
Ja... volim da se rukujem. - Ćao. - Ćao.
Tata.
Uđi.
Ovo je Ju Šen. Ona je iz programa razmene.
Ju Šen, dobrodošla u novi dom.
Ovo je pakao.
Mnogo si slatka. Zar nije slatka?
Da.
Malo je umorna od leta.
Dođavola. - Ako napraviš još dva koraka završićeš
sa licem direktno u govnima pitajući se kako si dospela tamo.
Zašto Rozmari sedi sama?
Čeka sina da je vodi da kupe pitu za njen rođendan.
Tvrdi da dolazi svake godine, ali nikad ga nisam videla.
Rođendan joj je? - 82 godine, ali nisam ti to rekla.
Želi da svi misle da ima 88.
Zašto? - Kad si mlad lažeš o svojim godinama
jer ne možeš da prihvatiš da stariš.
Ali kad dođeš do 70, samo želiš da ti ljudi kažu
"Ne izgledate toliko staro."
Pita neće nikuda, Ro.
Dovlači svoju guzicu ovamo!
Možeš li prestati da vičeš na mene?
Uvek me zadirkuje zbog moje guzice. Volim ovu igru.
Srećan rođendan, Rouz.
88, možeš li da veruješ?
88? Izgledate kao da nemate više od 82.
Rekla si mu. - Pusti ga da ti udeli kompliment.
Hvala ti, za puno stvari sam zahvalna.
Na mom zdralju, na prijateljima.
Iskreno, ne znam šta bih bez tebe.
Gurala bi, kao i svi ostali.
Rekla sam ti, nisam jaka kao ti, Ester.
Da sam znala šta mi sledi,
ne znam bih li se tome izložila. - Nije to snaga, Ro.
Nismo pristale samo na dobre strane.
Dobro dolazi pod ruku sa lošim, to je život.
Sranje! Mrzim ovu prokletu igru!
Moj red!
I to ti je tajna američke kuhinje.
Veština.
Makse, da li je uz tvoju igru stigao i vidovnjački dragulj?
Nemam pojma šta je to.
Ju Šen, šta tvoja mama pravi za večeru?
Možda mogu da probam nešto nacionalno.
Moraš da platiš. - Izvini zbog toga.
Izvini. Ovo je za tebe.
Hvala ti puno, izvini još jednom. Laku noć.
Sutra je vodiš. - Molim? Ne. Ne želi da bude ovde.
Makse, porodica Ju Šen je dobrostojeća.
Ovo je samo privikavanje za nju. - Pa šta?
Budi malo ljubazniji? - Hoćeš da je sažaljevam
zato što je bogata? - Ne, zar bi te ubilo da joj
pomogneš da se prilagodi? - Imam planove za sutra!
Makse, tražim od tebe da budeš prijatelj.
Mama, treba da idem na kampovanje sa Aleks i Denom.
Onda ćete se ti, Aleks, Den i Ju Šen
odlično provesti sutra. - Ovo je diktatura.
Niko nije ni rekao da je demokratija.
Tipično američki, Džen.
Sad me zoveš Džen? - Da, izgledaš mi kao Džen.
Dobro.
Hvala, hvala, Pole. Hvala što si pomogao!
Kako mi nedostaje Grišnek? - I što si me saslušao!
Dušo, jesi li dirala moj set sa likovima? - Molim?
Grišnak. On je gospodar ključeva na 3. nivou. - Molim?
On je jedini goblin koji može da se probije do Elenorine tajne kripte.
Gotov sam bez njega.
Bilo je ovde, u ovoj fioci.
Kakva je to igra?
Ju Šen!
Ne bih da ti rušim snove, ali baš je odrpan.
Ne pravi se da znaš šta radim.
Izgleda kao da praviš štap za šetnju.
To je smešno zato što pravim...
štapić da zatvorim portal.
Koji portal? - Do 2. dimenzije iz kog Denove devojke
konstantno ispadaju.
Ne znam, možda je Tifani izuzetno toplokrvna.
Kao ljudski beli medved. - Molim te za malo poštovanja
prema belim medvedima.
Hoćeš li nas slikati uz ovaj zid?
To je drvo.
Zar ti nije hladno? - Ne, ovo je krzno.
Lepo je. - Zaboga.
Sranje, krvariš devojko.
Ja sam samo... - Evo...
Ja ću... daj mi ruku.
Ne, to peče, ne želim to da uradiš.
Mafin sise. - Koje mafin si...
Daj mi sekund.
Izgleda da je sa nama izviđač.
Kako si sad?
Dobro, hvala.
Znam da ti je prijatelj, ali sigurno ti je već dosadilo.
Ne znam, ja...
Odavno sam se pomirio sa tim da Den ima...
ono što ja nemam. - Ma, daj.
Ne nosiš to zato što si ružan.
Bilo bi lepo znati šta kriješ tu ispod.
Samo lice.
Šta radiš?
Zatvori oči i ne otvaraj ih dok ti ne kažem, važi?
Dobro, gdine Ozbiljni. - I jesam ozbiljan.
Voleo bih da možeš da vidiš moje lice.
Znaš da učiniš da se devojka oseća kao Helen Keler.
Makse? - Da.
Jesi li se nekada poljubio?
Zamalo...
Jednom.
U 1. razredu sam upoznao jednu devojčicu,
i odlučili smo da ćemo jedno drugom biti 1. poljubac.
Pa sam joj rekao da zatvori oči.
Ali prvaci baš i ne slušaju.
Neću ponoviti istu grešku kao ta devojčica.
Tehnički, bilo bi teško jer ne vidiš.
Ne, ne! - Lepo.
Svaki put. Evo ti. Zabavi se dok gubiš.
Zna li ona uopšte da igra?
Dođavola, dobra je. Kako si tako dobra u ovome?
Hoćeš li biti moj američki dečko?
Molim?
Hej, jesi li krenula?
Moja mama je upravo objavila obavezno prolećno čišćenje,
tako da sam trenutno zatvorenik.
Prolećno? Napolju je ledeno.
Znam, ne razume godišnja doba, zato svi ispaštamo.
Bože, nisam znao da možeš to da uradiš!
Čekaj sekund. - Večeras ćemo biti bezobrazni.
Molim? Šta je rekla?
Žao mi je, nastranost je na snazi.
Samo mi piši ako želiš da se vidimo posle, važi?
Čujemo se posle, ćao.
Poziva se dr Ros,
molimo, dođite momentalno u hitnu službu.
Ne radimo ništa što bi uzrokovalo da joj se srce poveća?
Dr Kravic, potrebni ste...
Makse, možeš li pauzirati? Treba mi na brzinu mala pomoć.
Naravno, gđo Ričardson.
Ovaj zahtev neće biti ni mali ni brz.
Moraš mi izneti božićnu jelku. - Rekao sam ti.
Ova jelka je kučka! - Znaš šta? Umukni.
Ti si kriv.
Sranje, čekaj. - Dobro.
Mislim da mi se zabio trn.
Dobro, hajde, idemo gore. Mislim da mama ima pincetu.
Boli me. - Prestani da plačeš.
Šta? Ju Šen! Nemoj... Zapalićeš celu kuću!
Mama, mama! - Donesi vodu, brzo!
Sve je spremno. Menjaćeš zavoj
na 2- 3 dana. Prepisaću ti antibiotičku kremu
da je mažeš svaki dan.
Imaš li pitanja? - Šta radiš posle? - Možeš popiti bilo koji
dodatni lek protiv bolova. Samo vodi računa
da piješ dozvoljenu dozu. Ako se bol ili otok
povećaju, odmah dođi. Inače se vidimo za 7 dana.
Čekaj, videću te ponovo? - Na kontroli, da.
Dođavola.
Stvarno ne deluje kao tvoj tip. - Šta ti znaš koji je moj tip?
Bez mozga.
Ovo je dobra gaza, dala ti je kvalitetne stvari. - Stvarno? - Da.
Blizanci.
Nisi uzeo čak ni njen broj, tako da... - Brate.
Ne razumem, zašto mi nisi rekla?
Zato što sam znala da ćeš poludeti. - Hej, Aleks!
Hej.
Napala me je jelka.
To je smešno. - Ja sam Den, a ovo Maks.
Rade sa mnom u domu.
Onda sigurno provodite previše vremena zajedno.
Ne, radimo u suprotnim smenama. Ne brini.
U redu je. Drago mi je što sam vas videla, brzo ozdravi.
Brate, šta je to bilo?
Idemo odavde.
Na forumu su rekli da su proizveli samo 10.000 gremlina.
I da navodno dolaze sa oklopom za gobline koji se skida.
To bi trebalo da se čuje.
Tata, kad ste se ti i mama upoznali,
kako ste znali da se jedno drugom sviđate?
Izveo sam tvoju mamu na večeru.
Mislim da nam je to bio 2. izlazak.
Koračali smo do auta i ona je rekla: "Pole, ti me voliš, u redu?".
I tako sam znao.
Možda misliš da je potpuno očigledno da ti se sviđa Aleks,
ali postoji velika šansa da ona za to nema pojma.
Nikad nisam rekao da mi se sviđa Aleks.
Pa, hipotetički, kad bi ti se sviđala.
Komunikacija ide ženama, Maks,
pogotovo jer misle da su muškarci nesposobni za nju.
I usudiću se da kažem da
ako odlučiš da kažeš Aleks svoja osećanja
možda ti se svidi šta ona ima na to da kaže.
Šta ima u Bleh Seks šopu?
Ne znam. Verovatno neke odvratne i bezveze stvari.
Dildoi za pse.
Kondomi sa ukusom kelja. - O, bože, gole slike tvog tate.
Aleks, hoćemo li pričati o onome od juče?
Rekla sam da si volonter u domu
jer je lakše za moju mamu. - Lakše? - Da.
Pregledi joj teško padaju, a ideja da imam prijatelje
i je kao smrtna presuda. Ali voli što volontiram
jer misli da je to lepo
i bezbedno i dosadno.
Piješ lekove, zašto toliko brine?
Zato što je to anksioznost.
Dobro, izvini. - U redu je.
Nemoj mi reći da je petak. Znam da je sreda.
Sreda je. - Da.
Šta je sve ovo? - Doneli smo pite za Rozmari.
Ali nismo bili sigurni koji ukus voli,
pa smo doneli po parče od svakog. - Šta je bilo?
Vidi ko ti je došao u posetu. Roz?
Roz?
Ne može me videti ovakvu.
Hej, Rouzmeri...
Rouzmeri, to smo ja i Aleks.
Jesi dobro?
Nije fer.
Kako su je priključili na sve te mašine.
Znam, bezveze je.
Ali to je drži u životu. - Ne.
Jedva je održavaju...
Zbog čega? Neki glupi moralni kompas kaže da tako mora biti?
Tako je kako je.
Šta mi tu možemo?
Možeš joj pomoći.
Aleks, nemoj mi to tražiti.
Rekao si da ne boli. - Mislim da ne boli.
Ne izgleda tako, ali ja...
Nije baš da mogu da ih pitam.
Aleks.
Znam da misliš da je tvoje stanje kletva.
Ali oni koji su videli tvoje lice nikad neće znati kako je polako gubiti sebe.
Da ti poslednje sećanje bude kako veneš u bolničkom krevetu.
Ne treba da odustane od svog dostojanstva da umre.
Hej, Rouzmeri.
Hoćeš li da spavaš?
Ju Šen, ćao!
Kako je bilo u školi?
Ona je nesrećna, a tvoj otac je zaposeo kuću.
Makse, hoćeš li objasniti majci
da neki od nas cele nedelje idu na stresan posao
i da nas ne muče što pažljivo provodimo to malo slobodnog vremena.
A šta ja trenutno radim, Pole? Ovo je posao.
Kako ide s Aleks?
Ne znam. Ne odgovara mi na poruke.
Tvoje viđenje stvari možda nije onako kako ih Aleks vidi.
Momci treba da budu vidoviti da znaju šta devojke misle?
Nema nikakvog smisla. - Da znam odgovor na to, moja kuća
ne bi bila preplavljena goblinima.
Izvinjavam se što uživam u par stvari koje me usrećuju.
Sad sam ja zlikovac. Makse, hoćeš li molim te
objasniti ocu definiciju duplih standarda?
Bože, ovo je toliko glupo. Ti prestani da mu zanovetaš,
a ti tata moraš da prestaneš toliko da igraš tu igru.
Nije toliko komlikovano, jebemu!
Vidiš? Znao sam da danas radi.
Samo da se uverim da nije više sa Kregom.
Sranje, dolazi.
Dobar dan, gospodo. - Ćao. - Znate li šta je današnji specijalitet?
Ne, ali ti izgledaš posebno.
Zar mi ne idemo u istu školu?
Molim? Treba da idemo na Prolećnu zabavu zajedno.
Stvarno? - Da.
Pokupi me u 8. - Važi.
Brate, molim? Dolaziš.
Nećemo ni jesti? - Ne, to je glupo. Dolaziš na ples.
Ne, ja ni ne idem u tvoju školu.
Nije bitno, brate. Ti si mi podrška, povedi Aleks.
Ona baš i ne priča sa mnom.
Šta? Daj mi to. - Hej, Dene, vrati mi.
Dođi. Ne možeš tek tako da mi uzmeš telefon i onda...
Ćao.
Šta kaže? - Čekaj.
HOĆEŠ DA IDEŠ NA PROLEĆNU ZABAVU?
Šta? - Ma, batali.
Tvoj lek...
Da li si...
Ne deluje?
Moraju da mi povećaju dozu.
Ali tvoje srce, tvoje...
Tvoje srce je poraslo.
Ne razumem zašto mi nisi ništa rekla.
Zašto bih, da poludiš i prestaneš da pričaš sa mnom
a ja se vratim životu pod staklenim zvonom?
Nisi mi ni pružila šansu. A sad se osećam kao da sam ja razlog
što je ovo sve ispalo toliko loše.
Izvini što sam ti toliko otežala. - Nisam to hteo da kažem, Aleks.
Ti samo umotaš lice svaki dan, Maks. Ja nemam brzo rešenje.
To stvarno nije fer.
Izvini.
Ovo je najgluplja kutija maramica koju sam ikad video.
Moja mama voli da krije male reči ohrabrenja po kući.
To je slatko, ali njeno kažnjavanje...
pa, sranje je.
Aleks...
Mogu li nekako da ti pomognem?
Možeš mi donirati srce.
Ili me možeš odvesti na taj ples.
Maks!
Ne spuštaj pogled. - Izvini, izvini, samo trenutak!
Nije matura. - Da.
Ćao. - Hej. - Ćao.
Neko je na vratima. - Zvono.
Šta je to?
Ti si francuska sobarica, a ja sam...
Ja sam muzička džukela? - Ti si pas sa rogom (napaljen).
Ja sam previše obučen pas sa rogom.
Pretpostavljam da ćemo
Prolećnu zabavu shvatiti samo kao običnu šalu.
Izgledaš... poprilično napadno.
Hvala.
Tvoja mama se slaže s ovim?
Ne, ali baš i ne može da mi prigovara. Loše je za srce.
Povećali su ti dozu?
Sve je u redu.
Ju Šen.
Šta si to obukla?
Je l' loše što je volim?
Hoćeš da igraš? - Oni ne igraju.
Prave decu na plesnom podijumu.
Trebalo je da naprskam više dezodoransa.
Odvratna si.
Spori ples me čini jako nervoznim.
Šta je nervoza?
Vidim šta pokušavaš. - Blagoslovi.
Sredio sam te. - Jesi.
Mislim da će mi pozliti. - Da ti donesem nešto?
Ne, u redu je, odmah se vraćam.
Otarasi se klizaljki! - Sranje. - Hej, brate.
Gde je Aleks?
Ona je... - Valensija.
Sad sam sa Denom, Kreg.
Ovim peškirićem? - Ko još koristi tu reč?
Ja. Upravo sam je rekao. - Znam gluperdo.
Fino. - Vama je to smešno?
Da, nije da nije smešno.
Ko si ti?
Sranje... lice sa maramicom?
Kako ide sa damama?
Čuo sam da lik stvarno zna kako da ih obori sa nogu.
Šta, ništa?
Hej, čoveče. - Dođi ovamo.
Baš si jebeni kreten, Kreg! - Hej. - Hej, Valensija.
Odaljite se!
Aleks. - Ne, idemo.
Molim vas, samo da... Aleks!
I nalevo.
Da sam znao da ćeš provesti celu noć u kupatilu,
poveo bih nekog drugog.
Sranje.
Da pozovem sestru? - Dali su mi ovo sjajno dugme.
Volim morfijum.
Smeš li da mešaš morfijum sa svojim lekom?
Kako to utiče na tvoje srce?
Šta ga sprečava da...
Mogu li da vidim tvoj lek? Želim da vidim tvoje lekove.
Gde...
Gde ti je lek? Ovde piše da je za gorušicu.
Lagala si me. - Hteo si da skočiš sa mosta, Maks.
Nisam skočio. - Ali hteo si.
Šta bi uradio da nisam bila tamo?
Kad sam imala 4 godine, rekli su da ću živeti do 16. godine.
Sad imam 17 i ne mogu ni da uživam zato što...
Znam da nikad neću moći da idem na fakultet.
Nikad neću imati porodicu.
Pomirila sam se sa tim da neću imati prekretnice u životu.
Ali pogrešila sam, jer se desila jedna.
Zato što sam upoznala tebe.
I žao mi je što sam se pretvarala da neće biti posledica.
Bila sam sebična, znam to.
Samo sam želela da budem nešto više od tereta.
Nisi teret, Aleks.
Ja...
Mnogo razmišljam o tome.
Smislila sam razne scenarije.
Koliko dugo ću čekati.
Kako ću te pitati.
Makse, ja neću ozdraviti. - Neću to da radim. Ne mogu.
Ne mogu više da mučim mamu. - Znaš li šta tražiš od mene?
Znaš li?
Znaš li kako je gledati nekoga kako umire?
Da ti se ta slika ponavlja u glavi, iznova i iznova i...
Znaš li kakav je to osećaj?
Neću to uraditi.
Kako ne možete da nam date više informacija?
Zar mu je dopušteno da ode sam? Maloletan je!
Zar nije neophodno da pozovete roditelje pre otpuštanja?
Da, naravno da sam ga zvala.
Ne javlja se na telefon.
Molim vas, nemojte mi govoriti da se smirim.
Moj sin je nestao.
Mogu li da pričam sa nekim nadređenim?
Moram da razgovaram sa nekim ko može da mi pomogne.
Izvinite, sačekajte. Makse. Makse?
O, bože.
Maks, šta to radiš? - Maks!
Maks, ne. O, bože. Prestani, Maks. Molim te, prestani, dušo.
Dobro je. - O, bože.
Dobro je, dobro je.
Dobro je.
Znam.
Možeš da se javiš.
Ćao. - Ćao.
Još si tu? - Da, nije mi bilo prijatno,
pozdravljanje sa svim tim ljudima.
Razumem.
Poslali su ovo umesto sveća.
Valensijina omiljena stvar su bile poruke.
Jesi li pričao s Aleks?
Pokušava da se čuje sa tobom.
Izbegavaš je?
Zar je bitno?
Brate, ne budi šupak. - "Šupak"?
Nemaš pojma o čemu pričaš.
Aleks je bolesna, a ti je izbegavaš?
Ne znam šta se dešava sa tobom, ali to je sjebano.
Znaš šta je sjebano?
Nošenje ovoga, svaki dan,
i devojke koje nikad ne pričaju sa tobom.
A kad pronađeš jednu koja priča...
Vidi, znam da je sranje, ali da se ljutiš zbog toga?
Samo ćeš ostati bez prilike da se pozdraviš.
Hej, smislio sam da uredim zidove, bili su prazni.
Konačno sam te izvezao kao one moje francuskinje.
Stvarno mi je žao što nisam mnogo dolazio.
Znam da se ne radi o meni.
Meni je samo...
Samo mi je jako teško da se opostim.
Hej.
Ne budi ljubomoran što sam bolja od tebe u umiranju.
Pogledaj.
KRALJICA MORFIJUMA
Vidiš?
Ko će raditi tako bezobrazne stvari sa mnom?
Samo želim da se završi već jednom.
Zatvori oči.
Dobro.
Makse.
Plašim se.
Ne moraš.
Osećaš li nešto?
Ne znam.
Ne radi?
Tvoje lice...
Samo...
To si ti.
Upomoć, upomoć! Potrebna mi je pomoć!
Aleks, slušaj me.
Jesi li nekad razmišljao o tome da ti je život film,
koju pesmu bi koristili u montaži?
Ovo je za one trenutke kad te život izbaci iz koleseka.
A tvoja glava i srce ne mogu to da izdrže.
Sve se odigrava kao u magli.
I čuješ samo...
...ovo.
Kako se osećaš danas na skali od 1 do 10?
Mislim... otprilike 5.
To je odličan napredak. Reci mi, šta se promenilo?
Mislite, od Aleks? - Pa, da, ali više sa tobom.
Slučaj Valensija je konačno rešen.
Islednik je potvrdio da je umrla od predoziranja serotoninom,
ili kako je to porota videla, prirodnom smrću.
Tako da je sudija odbacio sve optužbe
čak i protiv Krega.
Posle suđenja, popularnost slučaja dospela je na naslovne strane.
Većna ljudi nije verovala da postoji neko dete
sa smrtnonosnim licem.
Ali ima i drugih koji su nekako znali,
ili su se nadali da ću im pomoći,
isto kao što se Aleks nadala da ću joj pomoći.
Oduvek sam mislio da moje lice samo prouzrokuje bol,
ali otkrio sam da mogu da ga upotrebim i da otklonim bol.
I dalje posećujem Ester.
Ponekad pita gde je Aleks.
Njoj je teže da se seti bitnijih stvari.
Kažem joj da je Aleks zauzeta tužbama protiv Danijele Stil za plagijat,
to je uvek razveseli.
Poslednje što me je Aleks naučila je da oni koji vide pravog mene
ne misle da mi je lice najprivlačniji deo.
Bezuslovna ljubav je imunitet.
Iako nikad neću živeti u potpunosti bez zavoja, pronalaziću trenutke
sa ljudima koji su mi važni.
Čak su se i moji roditelji... zbližili.
Našli su način da se nađu na pola puta.
I, šta je sledeće?
Nisam siguran.
Možda probam da živim bez ovoga.
To je veliki korak.
Misliš da možeš to da uradiš?
Mogu da probam.
Hajde. - Trudim se, trudim se. - O, bože.
Nemoj. - Ja ću.
Pauziraj.
Hej, moji roditelji su mislili da je dobra ideja
da ti se izvinim, tako da...
Sranje.
Sranje, sranje!
O, bože. - Žao mi je.
Dođavola, Maks.
Prevela: DonaTitl
Obrada: suadnovic