Artuši! Otec se dostal do potyčky!
- Rychle. - Co?
Pojď se mnou!
Zuřivý útok.
Otče?
Artuši, mrzí mě to.
Ti lotři se na mě tlačili a já jim řekla:
„Prosím, já nechci tancovat.“
A pak zasáhl tvůj otec. Sir Tor, můj rytíř.
Byl trochu opilý, ale vstal a řekl jim:
„Pokud si dáma nepřeje tančit, nechte ji, prosím.“
I s tím „prosím“.
A pak vytasil meč.
Artuši.
Synu.
Proč je tak těžké myslet?
Nikdy neměř svou odvahu podle mužů, které jsi zabil.
Nebudu.
Muž někdy musí být odvážnější...
aby nezabil.
Jednoho dne budeš skvělý rytíř, synu.
Vrať nám zpátky naši čest.
Víc se rozkroč, jinak ztratíš rovnováhu.
Co ty víš?
Koukni na jeho meč, blbe.
Jedeš na turnaj?
- Jsi rytíř? - Možná.
Za který rod bojuješ?
Ještě za žádný.
Ukaž nám meč.
Jo, ukaž nám ho.
Je dokonalý.
Kdo to je?
Asi sem přijel na turnaj.
Nevím. Nikdy jsem ho neviděl.
Jakou nese zástavu?
Řekni mu, že je tu.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Co jsi zač?
Kde je můj meč?
Tvůj meč?
Jsi voják?
Ne, já...
Přišla jsem s mečem.
Musím ho doručit.
- Kde to jsem? - Klášter Yvoire.
Asi nejsi moc chytrá.
Klášter? Jsem v...
V bezpečí. Ať jsi, kdo chceš.
Toto je boží dům.
Démoni sem nesmí.
To říká abatyše Nora.
Já umím démony poznat. Víš jak?
Ne. Jak?
Prostě na ně hledím.
Hledím na ně, dokud neuvidím
jejich pravou tvář.
Iris.
Ví abatyše Nora, že tu jsi?
Ne, sestro.
Tak to bude naše tajemství.
Máš v kuchyni pár moruší.
Tak utíkej, dítě.
Máme tu dnes hosty.
Budou se chtít najíst a napít.
Kdo to je?
Nikdo důležitý. Tak utíkej.
Než ti hosté snědí všechny moruše.
S nikým nemluv, dokud ti to nedovolím.
Kde mám meč?
Jak to mám vědět? Asi ho vzal Artuš.
- Cože? - Nechci vědět, co s Artušem máte
nebo do čeho tě dostal,
ale dokud tu jsi... Hej. Kam jdeš?
Ven nesmíš.
Počkej.
Bratře Theo.
Odneste ho na ošetřovnu.
Ano, otče.
Spusťte bránu. Nikdo nesmí dovnitř ani ven.
Ani krok. Nesahej na mě.
- Jsi šílená? - Můžu být.
Snažím se ti zachránit život, ty hlupačko.
Kde je Artuš? Kam se poděl?
Má můj meč.
Igrein?
Igrein, kde jsi byla?
Venku je zmatek.
Promiňte, já...
Kdo je to?
Kdo jsi?
Přijela včera v noci.
Včera v noci?
Jsi špinavá.
Jak se jmenuješ?
Alice, madam.
Jsi sličná, Alice?
Ne.
- Ne. Jsem... - Těhotná?
Ano...
Aspoň myslím, paní.
Rudí bratři tě stáhnou z kůže, pokud se o tom dozví.
Další tvá tulačka, předpokládám?
Ano.
Tak ať je zticha a vyhýbá se problémům.
Máme v síni umírajícího bratra.
Pokud zemře, dozajista obviní nás
a cena bude vysoká.
Uprav ji a běž na ošetřovnu.
Hned.
Ano, abatyše Noro.
Běž pryč, Merline.
Rugen ví, že tu jsi, a nemá zájem.
Prý máš koule se tu ukazovat,
po tom, co se stalo posledně.
Vyřiď mu, že přináším dary.
Ukaž mi je.
To by zkazilo překvapení.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu...
Bože.
Všemocný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Dílo vlčí čarodějnice.
Co?
Jedna sličná holka...
z Dewdennu.
Zvedla ho kořeny ze země.
Napíchla ho jak loutku.
Tohle udělala sličná?
Je to v něm.
Větve a tak. Je to nemožné.
Něco má v puse. Tady. Držte ho.
- Pořád to útočí. - Drž ho!
Přines obvazy.
Alice! Víc obvazů, jinak vykrvácí.
...a radujme se, drazí bratři.
Neboť meč moci byl nalezen.
Chvalme Pána.
Odnesu jim to.
Kdo jsi?
Dej mi džbán, nebo ti ukousnu prsty.
Kvůli této druidské lži
se sliční drželi u moci posledních tisíc let.
Kvůli pendragonským králům.
Dokud bude vílí meč rozhodovat, kdo je hodný nést korunu,
církev se musí nedobrovolně klanět.
Když byl nalezen, kde tedy je?
Sličná čarodějnice s ním utekla při očistě Dewdennu.
Náš bratr Odo se s tou démonkou v lesích utkal.
A všichni víme, jak dopadl.
Bratr Odo byl poraněn tím mečem,
protože kolem rány je spálenina
ve tvaru vílího symbolu.
Znak Ďáblova zubu.
Tady je.
Vstup, synu.
Náš plačící mnich.
Toto jsou seznamy
sličných stařešinů, kteří ještě žijí.
Jejich vesnice jsou na mapách. S těmito mapami je smeteme ze světa.
S těmito informacemi je zničíme.
A ve slávě boží tuto zemi očistíme.
Ale co Merlin? On je hlavou hada.
Odnes to Merlinovi.
Běž!
Dokud slouží Utheru Pendragonovi,
je nedotknutelný.
Trpělivost, bratři.
Naším posláním je vyhubení sličného lidu.
Jakmile získáme meč moci, zasadíme jim zdrcující úder.
Teprve tehdy...
si ohně nebes přijdou i pro Merlina.
Musíme mu pustit žilou.
Cože? Krvácel už dost.
Tak co navrhuješ?
Protože jestli zemře, pozabíjejí nás. Jasné?
To chce obklad.
Řebříček a lopuch zastaví krvácení.
Zkus to v kuchyni.
Potřebujeme pepř a včelí vosk, uleví otoku a bolesti.
- Co? - To je léčení sličných.
Jak to víš?
Za to nás můžou upálit.
V tom případě asi umře.
- Kdo tě to naučil? - Kamarádka.
Musíš něco udělat.
Odnes to Merlinovi.
- Co je to? - Já nic neudělala. Teď to vidím.
Igrein, řekni mi, kde je Artuš.
Jako by ho to spalovalo zevnitř.
Kruhy v kruzích.
Síla ze čtyř živlů.
Vody, země, vzduchu a ohně.
Jak to víš?
Hlídej ho.
Neopouštěj ho.
Kam jdeš?
Co se děje?
Nepřítel je tu.
Jak to víš?
Cítím její pach.
Sličná.
Určitě?
Která to je?
To nevím jistě.
Ještě ne.
Prý vás zná, madam.
Ustájím vám koně, pane.
Artuši?
Teto Marion.
Co tu děláš?
Žádám o audienci u sira Ectora.
Tak tě aspoň upravíme.
Vezměte mu koně. Pojede se mnou.
Artuši, jestli chceš peníze...
Ne, nic takového.
Chci požádat o patronát na turnaj.
Artuši, je obdivuhodné chtít povznést svůj stav,
ale podaří se to jen vzácně.
Varuji tě,
že mého manžela stáří neobměkčilo.
Jel jsem celou noc.
Tady.
Léta jsem neměla důvod to otevřít.
Když můj syn zemřel, byla jsem buclatá jako koroptev.
On teď nosí umrlčí rubáš a já nosím hedvábné šaty.
A oba scházíme na úbytě.
Když tehdy Charles vyjel do bitvy, Ector byl tak pyšný.
Nikdy se takhle neusmíval.
Pořád jen šeptal: „Přines otci čest.“
A když nám přivezli jeho tělo, Ector neplakal.
Jen se ptal: „Jak zemřel? Čelil přitom meči?“
Víš...
můj syn musel se ctí i zemřít.
Pro Ectora je čest vším.
Pro mě je to jen slovo.
Tady.
Ne, to je v pořádku.
Vezmu si jiné.
V truhle jsou stejně k ničemu.
A snad to trochu obměkčí Ectorovo srdce.
Děkuji.
Artuši, mluv pravdu
a dobře to dopadne.
Vrať nám zpátky naši čest.
Vrátím, otče.
Moje dluhy tě budou pronásledovat.
Mrzí mě to, chlapče.
Postaráš se o svou sestru?
Nepustím ji z očí.
To jsou otcovy dluhy, kluku.
Rozumíš? Dlužil peníze.
Teď je pryč a dluhy přešly na tebe.
Strýčku, já je nemám z čeho zaplatit.
Ten pocit si pamatuj.
Slzy tě nikam nedostanou, kluku.
Zařídili jsme, aby ses nemusel starat o sestru.
Tím moje laskavost končí.
- Artuši. - Nevzdoruj, dítě.
- Kam mě berete? - Do náručí Pána.
Chci tu zůstat.
Artuši!
Je naživu?
Pochválen budiž Bůh.
Kde je Igrein?
Nevím. Odešla.
Kam odešla?
Jestli zemře on, zemřeme všechny.
Co je to?
Kdo mu dal ty vílí nesmysly?
My obě, madam.
Okamžitě se toho zbav.
Jestli to Rudí bratři zjistí...
Abatyše Noro.
Na slovíčko?
Ano, otče Cardene.
Přišla do kláštera minulý týden nová děvčata?
Proč se ptáte?
Očistili jsme vílí vesnici, ale přes naše snahy
někteří ze sítě vyklouzli.
Ano.
Neposkytujeme útočiště sličnému lidu.
Ujišťuji vás.
Ne, jistěže ne.
Ne vědomě.
Ale překvapilo by vás, jak se někteří podobají lidem.
Klášter je jedním z mála útočišť mezi Jestřábím mostem a Gramaryí.
Ano, to je.
Žádné příchozí tu ale nebyly,
pokud vím.
Dobře.
Svolejte tedy sestry a já je jednu po druhé vyslechnu.
Všechny?
Pro jistotu.
Jak se daří našemu bratru?
Zatím žije.
Ať to tak zůstane.
Sestro Alice, najdi Igrein.
Hned.
Ano, abatyše.
Zdravím, matko.
Vypadáš dobře.
Přinesli jsme ti teplé mléko s medem.
Nemáš nám co říct?
Pokud budeš pořád uražená po tom, cos udělala...
Nebo se pokusila.
Věšíme lidi i za menší hříchy.
Netuším, o čem to mluvíš.
Merlin tě proti mně obrátil. Proti vlastní matce.
Merlin zabil ochutnávače fíkovým koláčem?
To je směšné. Nikdy bych ti neublížila.
Nejsi v pořádku.
Pokud jsem šílená, tak kvůli tobě.
A kvůli tvému spiknutí s tím ďáblem.
Nechť tě Bůh ušetří nenávistného dítěte.
Vždy jsem ti říkala pravdu a tys mnou pohrdal.
Pohrdali jsme radostí, kterou jsi měla z naší zkázy.
A přesto jsi přišel.
Vracíš se, když něco chceš.
Merlin zmizel.
Ty můj chudáčku.
Co budeš dělat s tím přebytkem vína?
Musím se k něčemu přiznat, Uthere.
Mám tuto věž ráda.
Pro tebe je to vězení, ale pro mě vyhlídka.
A z vyhlídky člověk vidí mnoho věcí.
Třeba čaroděje a jejich rituály uprostřed bouře.
Má něco za lubem.
Byl s ním jeden strážný.
Dej ho do želez a určitě získáš odpovědi.
Děkujeme, matko.
Jistě, Uthere. Tvá spokojenost je pro mě vším.
Značky na hrudi bratra Oda.
To je znamení, na které čekám.
Já nemůžu.
Přestaň.
Co když to zjistí?
- Upálí tě. - Neupálí.
A když nás chytí?
Nedělej nic, dokud jsou tady.
Neudělám.
- Co jsi dělala? - Nic.
Máš jít na ošetřovnu.
Jak dlouho tu jsi?
Dost dlouho.
Nevíš, co umím udělat špehům.
Nikomu to neřeknu.
Dobře.
Ne ze strachu… ale protože neděláš nic špatného.
Jak se doopravdy jmenuješ?
Nimue.
Všechny sestry do stodoly! Hned! Na rozkaz otce Cardena!
Igrein!
Všeho nechte a běžte do stodoly.
Běž hned za bratrem Odem.
Já to otci Cardenovi vysvětlím.
Běžte, sestry.
Běžte obě.
Ano, abatyše.
Běžte.
Jsem hned za tebou.
- Všeho nechte! - Nimue, ne!
Všichni do stodoly!
Rychle!
Co tady děláš?
Uklízela jsem tu, bratře.
Běž do stodoly.
Ano, bratře.
Pohyb, holka. Pohyb.
- Do stodoly, holka! - Hned, bratře.
Pohyb, sestry.
Můžeš vstát, Artuši.
Jestli jsi přišel pro peníze, tak ne.
Proto tu nejsem, strýčku.
Oslovuj mě „sire Ectore“.
Jsme přinejlepším vzdálení příbuzní skrz sňatek,
nikoliv pokrevní.
Žádám o tvůj patronát
- na turnaji. - Víš, turnaj...
je pro rytíře.
Jen na hradě mám deset vojáků, co si to zaslouží víc.
To je možné,
ale nemohou vyhrát.
Já porazím každého a přinesu slávu.
Slávu.
Naposledy jsem slyšel, že prý se touláš s bandou hrdlořezů.
To je za mnou.
Přísahám.
Chci jen šanci.
Mohu toho nabídnout víc. Mohu být víc.
Vím to.
Ale chci tvou úctu.
Nebo aspoň možnost si ji zasloužit.
Co říkáš, sire Ectore?
Když jsi sem vstoupil, myslel jsem si, že jsi Charles,
který se vrací z bitvy, v níž zvítězil.
Ne jako mrtvý na válečném poli.
Neměl jsem si to oblékat. Omlouvám se.
Na tom nezáleží.
To, cos udělal, vyžaduje kuráž.
Přijít sem žádat o patronát a nepodělat se z toho.
Tvůj otec ti nic nedal. Musel ses probít.
To ti uznávám.
Nejsi jako ti nafoukanci na náměstí.
Ani jeden z nich nezažil opravdovou bitvu.
Máš koně?
Je skvělý a rychlý.
Můžeš si vzít Charlesovu zbroj.
Lady Marion říkala, že jsme stejně velcí.
Máš dobrou zbraň?
Kde jsi to vzal?
V Jestřábím mostě byla dívka.
Urozená, ověšená šperky.
Z nějakého mocného rodu.
Inu...
znáš Jestřábí most.
Přepadli ji nějací lotři.
Slyšel jsem ji křičet.
Kdybych nestihl přijet,
nevím, jaký osud by ji čekal.
Když bylo po všem, dala mi tento meč.
Její rodina ho musela mít po staletí.
Meč získaný se ctí.
Se ctí.
Ano.
Přiznám se, že by bylo hezké zas jednou ten zatracený turnaj vyhrát.
Další.
Ženská, ty si teda dáváš načas.
Pozor na ten tón. Zapomínáš se.
Nelíbíš se mi opilý.
Co s tebou dělá chuť vína?
Žiju už moc dlouho.
Viděl jsem, jak se rodí, prosperují a padají národy.
Viděl jsem velké umění umírat krutostí času.
Zažil jsem lásku a ochutnal její hořké slzy
zas a znovu.
Po jisté době zapomeneš, co jsou zázraky.
Ale tohle?
Tohle chutná skoro jako zázrak, když ho vypiju dost.
To je smutné.
Směl bych spatřit tvou tvář, ať znovu něco cítím?
Jednou mou pravou tvář spatříš, Merline.
Uvítám to.
- Přineslas, o co jsem žádal? - Ne.
Jak to, že ne?
Ví, že tu jsem. Tanec započal.
Nesmíš meč ve vílím ohni zničit.
Měli jsme dohodu.
Já ukradnu oheň. Ty mi dáš nástroje.
Neskončí to pro tebe dobře.
To ani, když přijdu k Rugenovi s prázdnou.
Nechápeš to. Měla jsem vizi.
Viděla jsi v kouzelném zrcátku moji budoucnost?
Myslíš, že mě vyděsíš znameními?
Žiju už dlouho a...
se smrtí jsme dobří přátelé.
Neviděla jsem tvou smrt,
ale tvé utrpení.
Agónii přesahující vše, co jsi kdy zažil.
Budeš prosit, aby to skončilo,
ale neskončí.
Pokračuj v této cestě
a poznáš nevýslovnou bolest.
Moc mě to mrzí.
To nic, Artuši, jen ať zírají.
Ještě nevědí, co v tobě je.
A Bůh ví, že jim zítra ukážeš.
Mohu, milorde?
Ectore.
Jednu sklenku,
pak si odpočineš.
Dobré víno.
A jedno pošli těm křivákům.
Ano, milorde.
- Co si myslíš, že děláš? - No páni.
Takže Artuš opravdu má bohatého strýčka v Gramaryii.
A budeš to ty.
Těší mě, pane.
- Znáš ty muže, Artuši? - Jsme přátelé.
- Probereme to venku. - Venku?
Tady je tak hezky.
Řekněte, co chcete, nebo zavolám stráže.
Řekls mu, kde jsi vzal ten nóbl meč?
Mám toho dost.
Sedni si, příteli.
Pokud nechceš, aby se všichni
dozvěděli pravdu o mladém Artušovi.
Takže...
ty jsi jeho patron?
Protože mi dluží dost peněz. Že, Artuši?
Asi 300 stříbrných.
Jeden z tvých hezkých prstenů to pokryje.
Zešílel jsi snad?
Vykládal ti o svých rytířských ctnostech?
Má hlas jako andílek.
A ženský...
ty z něj neudrží nohy u sebe.
- Skončili jsme, Borsi. - Já s tebou ne.
Chci ten prsten.
Ten patřil otci.
Jemu už chybět nebude, ne?
Vlastně si vezmu ty prsteny všechny,
nebo půjdu
a všem řeknu, jak Artuš ukradl meč nuzné sličné holce,
jejíž vesnici nedávno spálili na popel.
- Tak to bylo, že? - Tak to nebylo.
Nejen, že je to zloděj a darebák, ale i dlužník.
Nejspíš si to s ní rozdal. Těšíš se na to?
Na sličného parchanta?
Ve tvém vznešeném rodě.
Je něco z toho hnusu pravda?
Dala ti meč vznešená dívka ověšená šperky?
Nebo jsi ho ukradl?
Odpověz!
Ukradl jsem ho.
Tvůj otec byl zklamání a hlupák,
ale ty jsi ještě horší.
Zločinec a lhář bez špetky cti.
Můžete s Torem shnít v pekle spolu.
- Chci všechny prsteny. - A ty dostaneš, co si zasloužíš.
Artuši, ne!
Stráže! Rychle!
To jsou všechny?
Ano, kromě Igrein, která pečuje o bratra Oda.
Je to vážně nutné?
Našli jsme jich pár v karavanách,
okousali si špičky prstů,
uřízli si vlastní křídla.
Udělají cokoliv, aby skryli své pravé já,
ale jemu neuniknou.
Kde je ta nová?
- Kdo? - Ta nová. Alice.
Přišla včera v noci celá poškrábaná.
Včera v noci?
Říkalas, že jsou tu všechny dívky.
Byla špinavá, jako by se schovávala v lese.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Tvůj obklad pomohl víc než všechny modlitby.
...hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Včelí vosk a pepř.
Tvá kamarádka je chytrá.
Kamarádka?
Co tě to naučila.
Jak se jmenuje?
Jmenovala se Pym, ale nebyla to léčitelka.
Byla prostě skvělá.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Všemocný, věčný, spravedlivý,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Ona...
Všemocný, věčný, spravedlivý,
dej nám hříšníkům...
- Ona... - Je vzhůru!
Modlitby fungují, bratři! Skloňte se!
Modlete se víc!
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Bratři! Modleme se!
Všemocný, věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Odo! Bratře Odo!
Bratře!
Sestro Alice?
...spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Sestro Alice?
...věčný, spravedlivý, milosrdný,
dej nám hříšníkům sílu, abychom mohli plnit tvou vůli.
Nic jinýho si nezaslouží.
Budu viset?
Spíš tě upálíme.
Žehnám ti za tento dar, bratře, neboť jsme našli Ďáblův zub.
- Ten meč potřebuju! - Sklapni!
Kam mě vedeš?
Podívej.
Kam jdeme?
Jsi vlčí čarodějnice.
A Artuš ti ukradl Ďáblův zub, meč moci.
Ano.
A musím ho dostat zpátky.
Vím, kam má namířeno.
Vezmi si to.
Běž půl dne podél řeky, dokud nebude na západě zátočina
a napravo mýtina.
Běž do lesa, kde najdeš cestu.
Tam najdeš odvoz.
Odvezou tě do města Gramarye.
Artuš tam hledá svého strýce.
Jak to víš?
Jsem jeho sestra.
Nepředstavily jsme se. Jsem...
- Igrein. - Ne. Igrein byla moje babička.
Spletli to, když mě sem vzali.
Pro přátele jsem Morgana.
Nejsi sama, Nimue.
Kdy tě zas uvidím?
Brzy. Najdu tě.
Rodíme se za úsvitu...
Odcházíme se soumrakem.
Rugen ti udělí audienci.
Už bylo sakra na čase.
Modli se, aby ho tvůj dar potěšil.
To ano.
Vezměte mě ke králi.
Překlad titulků: Petra Babuláková