Dit ansigt.
Heksen løb. Hun vendte skoven imod mig.
Løb hun mod solen eller væk fra den?
Mod Hawksbridge.
Stil kontrolposter fra Hawksbridge til Gramaire.
Tro.
Tro…
...er taget på Guds hus.
Enhver svaghed i stenen eller træet, og regnen kommer ind.
Den siver ned ad væggene.
Det rådner og gnaver og spreder sig,
indtil huset styrter sammen.
Nåde...
...var svagheden her.
- Og barmhjertighed for fjenden. - Nej.
Nej, du…
Nej!
Du blev ledt på afveje, barn.
I blev alle ledt på afveje.
Det her er krig.
Og i krig kan der ikke være nåde.
Kun foragt for fjenden...
...og en ubøjelig tro på Guds rensende ild.
Vil du være den soldat, mit barn?
Ja, fader.
God pige.
Afsted med dig.
Abbedisse.
Kom så!
Afsted!
Du skal ind!
Tag mig. Jeg vil være en rød paladiner.
EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Tror du, du kan gemme dig?
Tror du, du er klog?
Du er gået op mod vinden.
Nemt for hundene.
Du har trådt på grenene i stedet for bladene.
Du var nem at følge.
Født ved daggry...
...går bort i skumringen.
Skynd dig.
Op i vognen.
Jeg skal hente flere i dag.
Vi fandt dem i morges.
Slangeklanen.
De må have løbet hele vejen fra Harrow's Pond.
160 kilometer.
Skovene er fulde af overlevende fey. Paladinerne holder os beskæftiget.
Det er i orden. Jeg gør jer intet.
Min kone, Clothilde.
Og jeg er Dizier.
Nimue.
Der er kun hestemakrel.
Det var fangsten.
Jeg kan ikke lave suppe med hestemakrel. Du må ud og fange noget torsk, Aaron.
Jeg er træt, mor.
Åh, sødeste pus!
Er du?
Jeg skal nok.
Pym?
Pym.
Hvad er der sket?
Himmelfolk?
Ja.
Vi er snart eksperter.
Læderhandlere om dagen, feysmuglere om natten. Morgana sendte dig.
Hvor kender du hende fra?
Morgana hjalp med at opbygge flugtruten. Hun smuglede fey gennem Yvoire Kloster.
Hun er central i modstandsbevægelsen.
- Er der en modstandsbevægelse? - Lille, men voksende. Dybt i skoven.
Overlevende samles og efterlader tegn til andre i træerne og klipperne.
Et tilflugtssted. De kalder det Nemos.
- Vi tager dig med. - Nej, jeg skal til Gramaire.
- Morgana sagde, du kunne... - Gramaire?
Nej.
Der er fyldt med paladiner helt til Minotaur.
- Gramaire er ikke sikker. - Jeg skal.
En, jeg anså som min ven, var bare en tyv og en løgner.
Og det skal han bøde for.
Det er ikke tiden til hævn.
Vi taler liv og død her.
Det gør jeg også.
Det, han stjal, er vitalt for feyfolkets overlevelse.
Jeg ved, det lyder…
Det er min byrde, ikke jeres. Sæt mig af, så finder jeg selv videre.
Hvad er det?
Det siger jeg ikke.
I ville alligevel ikke tro mig.
Vi kan få dig tæt på.
Du vil være i fare derude.
Hudram!
Gramaire!
Gramaire?
Tak.
Den mystiske Nimue.
Jeg håber, du ved, hvad du gør.
Mor.
Kom med ind.
Se? Det er Pym.
Pigen fra floden, der sælger net. Hende, jeg fortalte om.
- Hvad er der sket hende? - Det vil hun ikke sige.
Det må være skidt, når hun gemmer sig i fælderne.
- Hun er fey, ikke? - Det ved jeg ikke.
- Betyder det noget? - Ja, selvfølgelig.
- Hun skal ikke være her. - Vi kan ikke smide hende ud.
Hvad ellers? Hvis de røde brødre finder hende, bliver vi også brændt.
Hun skal blive.
Hvis hun ikke er væk ved daggry, overgiver jeg hende selv til paladinerne.
Det gør du ikke!
Det er også Pyms hjem nu.
Fordi vi skal giftes.
Undskyld, men hvad sagde du?
Nemlig. Vi har lovet hinanden troskab, og sådan bliver det.
Hun er din datter nu.
Din egen kristne datter.
Du vil fortryde det her.
- Vi skal ikke gifte os. - Det er skæbnen. Den har bragt dig her.
- Nej. - Du vil gerne have mig, ikke?
Ikke sandt?
Min lille undermåler.
I guder.
Hjælper det på hukommelsen?
Jeg sagde jo, det er et familiesværd.
Lad os passere, brødre.
Vend om. Vi lukker vejen til Gramaire. På ordre fra den grædende munk.
Ulveblodsheksen havde gemt sig i Yvoire Kloster.
- Fik de hende? - Ikke endnu.
Men hun kommer ikke langt. Hun har ikke sværdet.
Vi har måske ham, der stjal det.
Er det det?
Vi afleverer det til fader Carden.
Skrid.
Vi giver det til fader Carden. Du står vagt hele natten.
Det ser ud til, at du sidder i saksen.
Merlin, min kære ven.
Har mine plagede sjæle mishandlet dig?
Det er uacceptabelt.
Det er ligegyldigt.
Jeg er beæret af audiensen, lord Rugen.
Æren er min.
Drik, Merlin. Den drue er min nye favorit.
Din kongelige næse dufter måske kirsebær og arabiske krydderier.
Du er som altid højkulturel.
Alligevel er dine læber stadig tørre.
Jeg lufter den bare.
Sig mig. Hvad hører du om præsten fra syd?
Carden?
Carden er dårlig for forretningen.
Vejene er tomme.
Handelsfolkene rejser ikke.
Hans eunukker indfanger mine tiggere
og bruger dem som brændsel i sine fakkelmarker.
Og din regent gør ingenting.
Kongen vurderer stadig situationen, før han træffer en beslutning.
Han pisser i bukserne, mener du.
Du mærkede vel den nylige storm.
Og ved, hvad der er blevet fundet.
Det, du hævder, blev ødelagt…
Magtens Sværd.
Snart vil Uther kende til sværdet, og så gør han alt for at få det.
Vi må komme først.
For at forhindre endnu en krig må vi, skyggeherrerne, besidde Magtens Sværd.
- Og du vil vel have det for dig selv? - Nej.
Sådan var det måske engang,
men den tid er forbi.
Nej, Rugen.
Jeg mener, du bør have sværdet.
Mig…
...siger du?
Og ikke Uther Pendragon?
Er det på grund af hans afstamning?
Hans temperament?
Eller er det, fordi han har udstødt dig?
Han har ikke...
Måske har Uther indset, hvad vi længe har troet.
At du har mistet din magi.
Hvorfor skal jeg tage mig af sladder?
Du benægter det ikke.
Jeg er ikke velkommen ved Uthers hof.
Så du kommer kravlende til mig.
Jeg står svagt lige nu.
Udnyt muligheden.
Der er en grund til, at konger i fem århundreder har søgt Merlins råd.
Med mig ved din side, og de første kongers sværd i skeden,
vil dit rige måle sig med Alexanders.
Indtil du forrråder mig.
Som du har forrådt alle de andre.
Du er en glat gammel slange, ikke sandt?
Det er en ros...
...når du siger det.
Som et tegn på min velvilje bringer jeg dig et ydmygt offer.
Bare en lille ting til din...
...fornemme samling.
Er det torquen?
Den hun bar om halsen, da hun ledte icenerne i kamp.
Skal vi give hende den på?
Åh gud.
Iris, hvorfor lusker du rundt?
- Hvorfor dræbte hun dig ikke? - Hvad?
Heksen. Hun slog dig med en sten i stedet for at dræbe dig som broder Odo.
Det spurgte jeg ikke om. Jeg løb bare.
- Hvorfor lod hun dig leve? - Hold nu op.
Rørte hun dig, da hun slog dig?
Rørte du ved hende?
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg ved det ikke.
Hos Matthæus bliver svinehyrden besat af dæmoner.
Når han rører grisene, kommer dæmonerne ind, og grisene styrter ud fra klippen.
- Rørte hun dig? - Nej, det gjorde hun ikke.
Jeg elskede dig, Igraine.
Iris, jeg ved, det var skræmmende, men det er slut nu.
Du lukkede slangen ind i huset.
Den må have forført dig.
Fordærvet dig.
Måske forstår Herren, hvad du taler om, men jeg gør ikke.
Kom i gang med dine pligter, ellers skal du passe ludkarrene i en uge.
Selvfølgelig.
Vi skal til Nemos.
Nemos?
Der vil jeg gerne hen en dag.
Hvad hedder du, lille ven?
Fortæl hende dit navn.
Amvri.
Godt navn.
Rytter!
Nimue, byt plads med mig. Hurtigt!
Vi har ikke meget tid.
Meget lidt.
Vær helt stille.
Vær rolig. Vis ingen frygt.
Angiv dit ærinde.
Lædervarer.
Er det din egen familie?
Min kone, Clothilde,
og min niece, Johanna.
Det her er Gramaire. I når snart byporten.
Nej!
Jeg beder dig!
Vær mig nådig.
Hestevognene drives af en, der hedder Dizier.
Han kører i en vogn med lædervarer.
Afsted.
Hvor mange?
Kun en.
En tusk.
Alligevel.
Endnu en smugler udryddet.
Jeg fandt noget andet.
De er i træerne...
...og på jorden.
- Hvad er det? - Vejvisere.
Hvorhen?
Jeg har kun brudstykker.
Et sted nordpå. Mod Minotaur.
Et fristed.
Hestevognene flytter en eller to ad gangen, men…
...her…
Her finder vi dem alle.
Du skal bøde for din ondskab!
Brænd hende!
Brænd!
Brænd hende!
Brænd den hedenske heks!
Hun går an.
- Brænd hende! - Brænd heksen!
Brænd! Brænd ihjel!
Besku Dewdenns dæmon!
Udskud.
Se hendes djævlehorn!
Hun skar dem af, så hun kunne gemme sig blandt jer.
Hendes mor var førsteheks i Dewdenn.
Nimue.
Og selvom vi skar hovedet af slangen, overlevede hendes afkom.
Ulveblodsheksen.
Hun er dæmonen, der dræbte en af vore kære brødre.
Men hans offer var ikke forgæves.
For i dag vil denne heks kende Guds rensende kraft.
Løgner!
Nej!
Brænd, heks!
Brænd hende!
Undskyld.
Det hørte jeg ikke.
Jeg sagde, du slog som min bedstemor, Bonny.
Du er vist ikke så klog.
Retfærdigvis var det dig, der brændte et kors i hans hoved, Bonny, ikke mig.
Jeg hedder ikke Bonny.
Vi nærmer os lejren. Gør fangen klar.
Ved du, hvor du skal hen, fjols?
Om kort tid er vi i broder Salts køkkener.
Man glemmer aldrig lugten.
Eller lydene.
Mændene, der tigger om at blive dræbt.
Så fortæl mig, hvor du har sværdet.
Du minder om Bonny.
Jeg har delt celle med Bonny.
Vi tog et får fra kongens skov.
Bonny var ungarer og var glad for lammetærte.
Så vi drak lidt vin, blev sultne, og jeg ville gerne have sådan en tærte.
Så vi dræbte fåret.
Men ejeren var en ridder kaldet Saksen.
Fordi han klippede ørerne af tyve.
Du spilder dyrebar tid.
Jeg holder af mine ører.
Jeg var bange.
Men Bonny var helt rolig.
Han åbnede sin mund.
Og jeg sværger,
så trak han en dirk ud af en falsk tand.
Vi skal have ham i live.
Han er væk!
Gaston! Han flygter!
Han flygter!
Septimus den Yngres relikviegemme.
Dueblod-rubiner.
Udvindes kun i Mughals bjerge.
Du kender dine ædelsten.
Jeg har længtes efter at se dette skatkammer.
Kalken fra Ceridwen.
Heksen, der solgte mig den, hævdede, at det var gralen.
Du og jeg ved selvfølgelig bedre.
Må jeg?
Oplyst af feys esse.
Flammen, der smedede Magtens Sværd.
Feys esse?
Hvor luksuriøst.
En skat i egen ret.
Kun det bedste til os.
Ikke, Merlin?
Du er fuldendt igen, Boudicca.
Er hun ikke smuk?
I live var hun endnu smukkere.
Bølgende rødt hår.
Huden var hvid som mælk.
Sig mig, Merlin.
Har du nogensinde...
Det er en samtale, der kræver vin.
Nemos?
Nej, mit barn. Snart.
Bliv derinde.
Bare jeg kunne gengælde dig.
Overlev.
Det er betaling nok.
Det er jeg blevet god til.
Du er meget alvorlig.
Min mor ville være uenig.
Virkelig?
Hun syntes, jeg var dumdristig, uforsigtig, tankeløs.
Nu hun er væk, får hun ret.
Det passer ikke.
Hun gav mig en opgave, og jeg har fejlet.
Et sidste ønske?
Men her er du.
Alene, bange.
På vej mod faren, ikke væk fra den,
for at opfylde det ønske.
En mor kender sit barn.
Bare jeg havde kendt hende.
Hun efterlod mange spørgsmål.
Lyt til De Skjulte, så hører du hendes stemme.
Nimue.
Enhver mor ville skatte en datter som dig.
Gramaire!
Vi kører kun hertil.
Du kan stadig ombestemme dig.
Bliv på flodens venstre bred.
Gå ind i skoven, der hvor klipperyggen begynder.
Efter kort tid er der en lysning.
Der finder du os.
Jeg er så taknemlig.
Vi mødes snart igen.
Det er ikke sikkert. Ind med dig.
Fat mod, Amvri.
Jeg er snart tilbage.
For en sikkerheds skyld.
Jeg tror på Helligånden, som udgår fra Faderen og Sønnen,
som gennem Faderen og Sønnen er tilbedt og lovprist,
som har talt gennem profeterne...
Giv tegn, så din vilje kan ske.
Jeg beder dig.
Jeg beder dig!
Jeg har lagt uldsokker til dig.
Det er vigtigt at holde fødderne tørre, så husk at lufte dem af og til.
Og der er tandpulver med rosmarin og kanel.
Nok er du flygtning, men hold tænderne rene.
Hvad gjorde jeg uden dig, Celia?
Lev.
Det her sted.
Det er mit eneste hjem.
Vores hjem.
Har jeg ikke skrevet vores initialer på en sten?
Jo.
Med runer.
Vandet må have fjernet det.
Nej. Det gjorde jeg. Jeg ved ikke, hvad der var værst.
At nogen kunne se vores initialer sammen, eller at du skrev dem på feernes sprog.
De vil helst kaldes fey.
Selvfølgelig ved du sådan noget. Du har altid haft et øje på verden.
Her var aldrig stort nok for dig.
Kom med mig.
- Morgana. - Hvorfor ikke?
- Der er intet, der holder dig her. - Intet andet end det, du selv sagde.
Det er mit hjem.
Og hvad med Iris?
Iris er et trist og vredt barn, der har brug for vejledning og tro.
Du ved, at hun er mere end det. Hun er farlig.
Der er farligt derude.
Født ved daggry...
...går bort i skumringen.
Få dem tidligt i gang. Træningssværd til børn.
Er du faret vild?
Jeg ønsker at se borgherren.
Venter lord Ector dig?
- Nej, men jeg kender hans nevø, Arthur. - Hvad var det, du hed?
- Undskyld forstyrrelsen. - Vent lidt.
Hallo.
Nimue.
Du er i sikkerhed.
Dit løgnagtige svin.
- Hvor er mit sværd? - Paladinerne har det.
- Jeg ved ikke mere. - Hvad?
Hold nu op. Du vidste, hvem jeg var.
- Nej, jeg gjorde ikke. - Det er mig.
Det er Arthur.
Tyven. Løgneren.
Lad os slutte her.
Okay?
Jeg er ked af, vi mødtes.
Du bliver ked af det, hvis du fortsætter.
- Hvor er det? - Det er væk.
- De har det. - Hvor er de nu?
Vi kan ikke her.
Jeg er da ligeglad. Jeg ville elske at se dig hænge.
De tog nordpå.
Jeg slap fri, og de vendte om.
- Jeg slap fra dem i skoven. - Vis mig hvor.
- Nej. Det er slut. - Det er ikke slut.
Vis mig hvor.
Og Ulveblodsheksen?
Hende, de brændte?
De smuglede hende vel ned ad Beggar's Coast.
Hun blev brændt til ære for Rom.
Jeg tror, hun rejser mod Gramaire. Alle veje er lukket.
De har indsat mange tropper.
Undskyld.
Næste gang får vi dig til at spise det.
I orden.
Skønt.
I guder.
Med de frisurer bliver man vred på verden.
Er alt i orden?
Ja.
Nej, min ryg er faktisk...
Giver du mig lige en...
Beklager fiskeindvoldene.
Ingen skam i at arbejde.
Ja.
Er du også fra Hawksbridge, eller er du...
Lidt længere nordpå.
Er du en røver?
Nej. Bare handelsmand.
Undermåler.
I guder.
- Er det din fyr? - Nej.
Hjælper du med fangsten?
Jeg ved ikke, hvem det er.
Du må videre, Undermåler.
Sådan var Karl den Store altid.
Jeg sagde, at han ikke skulle stole på kirken.
At de ville gå deres egne veje og forsøge at tage magten fra ham.
Men lyttede han?
Nej.
Nej!
Det er problemet med dødelige konger.
De tror altid, de ved bedre.
Fordømte tåber.
De tror kun på det, de gerne vil høre.
Tåber, ja.
Men ikke længere.
Slut med at danse for dem og berolige dem med kønne løgne.
Vores alliance vil vælte deres falske gud.
Og vi skal være deres herrer igen!
Kors i helvede, Merlin!
Du godeste. Undskyld.
Lad mig…
Du er fuld.
Og du er i overraskende god form.
Ynkeligt.
Lad ham sove rusen ud.
Vi får se, om jeg stadig har brug for ham i morgen.
Jeg undslap længere mod øst.
Jeg er ventet. Jeg må sige det til dem.
Vi har ingen hest.
Det er vanvid.
Det er bare et sværd.
- Er det dit liv værd? - Ja, det er!
Og også dit liv.
Nej.
Det vil du ikke se.
Hvor er den lille pige?
Nimue.
Nimue!
Ind under armene. Du lugter af griselort.
Så må du sidde lidt længere fra sadlen, prinsesse.
Hjælp mig.
Giv mig din kraft.
Giv det til Merlin.
Nimue.
Nimue!
Nimue.
Nimue. Kom nu.
For guds skyld! Kom nu!
Sådan.
Træk vejret.
Kom væk fra mig!
- Hvor er det? Hvor er mit sværd? - Her.
Det er her.
Hvor skal du hen?
Nimue. Stop!
Lad mig være.
- Er du såret? - Gå væk.
Nej, jeg vil ikke.
- Smut! - Du dør på egen hånd.
- Tror du det? - Vi har paladinblod på hænderne.
Vi bliver jagtet.
Vi må finde ly, allierede.
- Så går jeg. - Jeg behøver ikke din hjælp.
Det havde du, da jeg reddede dit liv.
Hvis du bliver her...
Amvri?
Det skal nok gå.
Du er i sikkerhed.
De er væk. Kom her.
Det skal nok gå.
Kom her.
Det skal nok gå.
Vi må få hende i sikkerhed.
Ja.
Hvor kan vi det?
Nimue.
Det er oldfey.
Mor lærte mig symbolerne.
Det betyder "mod vest."
Det betyder "følg".
Det her...
Det er en besked.
Hun håner dig, min søn.
Hun håner dig med dine døde brødre.
Lad os bede.
Vi beder...
...for de fortabte sjæle...
...fra vore faldne brødre, almægtige Fader.
Vi beder dig udrense vore svagheder.
Skræl vores nåde bort.
Send en himmelsk flamme
for at rense vore fordærvede hjerter.
Og hvis du finder os uværdige,
så send os din reneste soldat,
din hævnende engel.
Alle mine børn skal lede efter sværdet.
Hvis vi finder det først, behøver vi ikke…
Mine nøgler.
Merlin.
Han vil have feys esse.
Bring mig hans øjne og hans løgnagtige tunge.
Enke!
Hvor er din hest?
- Hvor er vi? - Nemos.
Vi er hjemme.