Pošlete zprávu Cardenovi.
Že jsem našel tábor.
Pospíchejte.
Vraťte se s armádou.
Ano, bratře.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Proč mi o tom neřekli?
Copak to nebyl tvůj nápad?
Jeli celou noc ze soutěsky Rue.
V jeho stavu?
Nelíbí se mi, že sem vodí cizince.
Nimue.
To je Druna.
Je to pašeračka.
Hezká královna.
Hedvábí, koření
a lidi.
Máme tři lodě.
Dorazí tak za šest dní.
Můžu vás odvézt.
Do Byzance.
Co ostatní sliční a další vesnice? Nemůžeme utéct.
Nenakrmíme ani naše.
Máš ten meč.
Viděli jsme, co dokážeš.
A taky mě to oslabilo a vyčerpalo.
Moje moc má své meze.
Jsou tu sliční z deseti klanů. Pomysli, co zachráníme.
Jejich kulturu. Jazyky.
Můžeš začít znovu.
Nemáme ti čím zaplatit.
Rudí bratři jsou zloději a lháři.
Hrají si na nevinné, ale berou úplatky a kradou mi zboží.
Ráda jim uškodím.
Říkáš šest dní?
Snad o tom neuvažuješ.
Slíbila jsem jim ochranu.
Musím o tom uvažovat.
Venku jsou pořád přeživší. Vesnice, které potřebují chránit.
Coro, já vím.
Ale nenakrmíme ani svoje lidi.
Proč mu vůbec věříme?
Vysloužil si to.
Krví.
Přicházejí!
- Kdo? - Plačící mnich.
Rudí bratři. Nevím kolik.
Vědí, kde jsme.
- Jak jsou daleko? - Den chůze.
- Možná blíž. - Musíme posílit obranu.
Posílit...
Nemůžeme zůstat.
- Vykouří nás jako krysy. - Připlují lodě dřív?
Spíš později.
Takže se musíme ukrýt.
Přineste mapy.
První město za Moycraigem...
je Gramarye.
Pomohl by tvůj strýc?
Strýc nikdy.
Navíc jsem slyšel, že Rudí bratři Gramaryi zabrali.
- A tvůj strýc? - Ať shnije.
Dokud bratři okupují Gramaryi,
mají nekonečné zásoby všeho pro válku v kopcích.
Nepřežijeme to.
Takže si ji vezmeme zpátky.
Co si vezmeme?
Gramaryi?
Mají nad námi přesilu.
Čtyři, pět na jednoho.
Před hodinou jsi chtěl útočit na krále.
Ano, ale tohle...
Dochází nám jídlo a prostor.
Teď nám dochází i čas.
Stačí nám vydržet šest dní.
Odpočineme si.
Zotavíme se.
Nabereme zásoby.
Tohle je naše jediná šance na přežití.
- Nebudou to čekat. - Protože...
je to šílenství.
Jak to asi provedeme?
Chtějí vlčí čarodějnici.
Tak jim ji dáme.
Slyšeli jste pravdu od lady Cacher,
která odrodila mrtvého prince
a zaplatila zlatem za falešného krále.
Uther Pendragon je podvodník a lhář.
Šiřte její slova.
Každý muž, žena a dítě
nechť vědí, jaký podvodník jim vládne!
Falešný král!
Uzurpátor!
Falešný král!
Výpověď lady Cacher se šíří.
Brzy se domobrana přidá k tobě a cesta na hrad Pendragonů bude snadná.
Porodní bába posloužila.
To ano.
Co to bude stát?
Bezpečnost jedné sličné.
To je vše?
To je vše.
Má ta dívka jméno?
Nimue.
Co pro tebe znamená?
Pro mě?
Nic moc.
Chci jen dodržet slib.
Na chvíli jsem se lekl, že strašlivý Merlin má lidské city.
Toho se neboj.
Tvou žádost zvážím.
Ale teď, nemáš hlad?
Seveřané prý umí delikátní zvěřinu.
- Hlídej ho, bratře. - Co tu dělají?
Máme hosta z jihu.
Musíme toho spoustu probrat.
Pojď.
Tak. Pojďme hodovat.
Před tvým zásahem
jsme měli Merlina pod kontrolou,
meč moci byl na dosah,
a teď nemáme ani jedno.
Jen tento...
nesmysl o porodních bábách a uzurpátorech.
Vyřvávají to davy.
Řekni, že je to jen jeden z Merlinových bláznivých salónních triků.
Řekni to!
Neměla jsem vychovávat děti.
Víš? Já jsem měla vládnout!
V tom jsem byla dobrá.
Královna matka všem svým poddaným.
Ale v tomto ubohém světě mužů a jejich hloupých rodů
a zastaralých pravidel to nešlo.
Ustoupila jsem, abych udělala králem tebe.
A zdá se, že jsem v tom prostém úkolu selhala.
- Matko... - To nejsem, chápeš?
Nejsem tvoje matka, Uthere.
Ujišťuji tě, že můj skutečný syn
by byl ukut z lepší oceli.
Nejsi opravdový král.
Koupila jsem tě.
Prohlásila tě za svého.
Posadila jsem tě na trůn.
Zničila jsi nás.
Sice nejsem tvoje matka,
ale vždy budu královna matka.
Teď uděláš přesně, co říkám,
a uzavřeš spojenectví, s kým ti řeknu,
a díky tomu tu bouři přečkáš.
Znič nás...
a budeš trpět stejně, jako trpíme my.
Nechci být tvůj nepřítel.
Ale nebojím se toho.
Mí bratři tato místa vyčistili.
Nabízím ti je darem.
Takhle to tu chodí?
Církev říká králi, co mu patří a jak s tím naložit?
Král vedený Římem
je podporován mocí boží.
Král vedený naukou sličného lidu, kterou nabízí druid,
skončí stejně jako Uther.
Už to chápu.
Tvůj přízvuk.
Tak se mluví ve městě Dunrow, že, Cardene?
Máš dobrý sluch.
To město není zrovna proslavené biskupy, že?
Dunrow?
Tvůj otec pracoval v dolech, že?
A jeho otec před ním.
Já našel poslání jinde.
Nelži, Cardene.
Tys Boha v církvi neviděl.
Viděl jsi únik z té díry, odkud jsi vylezl.
Kněží tě přijali,
ale papež nikoliv.
Zaplatit sis to nemohl,
tak nabízíš krev a popel.
Tví bratři se rozrostli a celá země se jich bojí.
A přesto jsi pořád tady, a ne v Římě.
Tak mluví muž...
bez víry a bez domoviny.
Církev a garda Trojice mají ohromnou moc,
ale oni tu nesedí.
Merlin překrucuje pravdu,
aby zkomplikoval jednoduchou volbu, Vaše Výsosti.
Stojíš za sličnými,
nebo za církví?
Já stojím...
sám za sebou, knězi.
Za nikým jiným.
Tak to má být, Výsosti.
Ale věz,
že za pár hodin, za úsvitu,
ti bude tato volba odepřena.
Pánův oheň...
očistí svět od existence posledních sličných.
Postupujte.
Nikdo tu není!
Ztratili jste je?
Nikdo!
Nic tu není.
Najděte je.
Prohledejte lesy. Nebudou daleko.
Ani stopa.
Nikdo.
Všechno spalte.
Spalte to!
Zapalte to!
Bratře.
Vlčí čarodějnice.
Vlčí čarodějnice!
Vlčí čarodějnice! Do zbraně!
Do zbraně!
Čarodějnice je tu!
Svolejte stráže!
Uhněte! Všichni stranou!
Uhněte! Uvolněte cestu bratrům!
Nemáš kam utéct, čarodějnice! Odhoď zbraň.
Neslyšelas mě?
Odhoď zbraň!
Pošlete další vlnu.
Neslyšeli jste?
Pošlete tam víc mužů!
Čarodějnice!
Čarodějnice! Jede sem!
Čarodějnice!
Vytaste zbraně.
Odhoďte zbraně.
Nebo dopadnete jako bratři v lese.
Nechte ji!
Vallus nabídne tvou hlavu Římu
nabodnutou na kopí.
Kéž nás chrání Bůh!
Zabijte ji!
Podvodnice! Čubka jedna!
- Bojíš se s ní rvát? - Zabte čarodějnici!
Tak pojď, čarodějnice.
Bojuj se mnou.
Vládne bezbožnou mocí!
No tak, Vallusi!
- Honem. - No tak!
Zabij tu čarodějnici!
Nebojte se, bratři!
Není se čeho bát, bratři! Nic!
Je to jenom malá holka.
Nic. Zhola nic.
Do toho!
Teď to vidíte.
Vidíte, bratři,
je jen z masa a kostí.
Prosím. Dej mi svou moc.
Dej mi svou sílu.
Prosím tě.
Odhoďte zbraně.
Odhoďte meče a dovolíme vám žít.
Smrt sličnému lidu!
Ještě někdo zkusí předběhnout vílího lukostřelce?
Vyřiďte otci Cardenovi, že Zelený rytíř a vlčí čarodějnice zdraví!
Sličný lid!
Bude v pořádku, dítě. Vrať se ke svému klanu.
Utíkej.
Nimue.
Tady jsem.
Tady jsem, Nimue, otevři oči.
Pym?
Jsem mrtvá?
Ne, ty hloupá. Já jsem přežila.
Pojď sem.
Promiň.
Viděla jsem, jak tě odtáhli.
Já vím. Ale utekla jsem.
Běžela jsem celou noc.
Byla jsem s nájezdníky.
A skončili jsme tady, v šatlavě bratrů.
A tys to dokázala. Jsi tu. Jak jste se sem s Artušem dostali?
Nežvaňte jako babky.
Úctu nemocným a umírajícím.
Ta je z Křídla.
Je protivná.
Můžeš chodit?
- Nimue? - Co?
Ano, myslím, že chodit zvládnu.
Fajn. Musíš mi pomoct.
Artuši.
Teto Marion.
Strýčku.
- Kde máš ukradený meč? - Nechci se hádat.
A co tedy chceš?
- Přivítání pro hrdinu? - Říct ti, že Gramarye je volná.
Takže jsme volní?
Vyhlásil jsi válku církvi. Mým jménem.
Nečekal jsem díky.
Ale zasloužíš si ho, takže děkuji.
Zdržíme se šest dní
a pak odejdeme.
Slyšeli jsme je.
Říkají té dívce královna víl.
Nejdeš za královnou.
Jdeš za vesničankou s terčem na zádech.
- Mluv o ní... - Ne!
Tohle nikdy nepochopíš.
Ani si to nepřeji.
Vyřiď té své královně víl...
že si s ní promluvím.
Tobě už nemám co říct.
Hledej mrtvého muže stojícího před zvonicí.
Když nám do kláštera vozili nemocné, tak jsem...
Napadlo mě, že bych pomohla.
Nemysli na to, co jsou zač.
Pomoz jim v poklidu zemřít.
Mluví s tebou skrytí
a Lenore byla opravdová léčitelka,
tak mě napadlo, že bys mu mohla pomoct.
Ale Pym,
já nikdy nikoho neléčila.
A jsem slabá a...
Po tom, co bylo v lese, skoro nic necítím.
Pokusím se.
Dofe.
To je Nimue.
Kamarádka, o které jsem ti říkala.
Pomůže ti.
Nemůžu mu pomoct.
- Mrzí mě to. - Je to moje vina.
No tak!
Dofe.
Dofe, Sigurd je s tebou.
Ochrání tě, víš?
Cítíš to?
Střevle.
Ano?
Pro tebe.
Ne, ty ho potřebuješ víc. Já...
Nech si ho.
Ochrání tě.
Děkuju.
Díky, žes mě zachránil.
Střevle.
Víš, že se mi ta přezdívka nelíbí.
Jak se jmenuješ?
Jsem Pym.
Vím, že to zní vtipně.
Vtipné.
Moje Pym.
To je hezké.
Dofe? Ne...
Nimue, pomoz mi.
Dofe.
Mrzí mě to, Pym.
Mrzí mě to.
Pojď.
Jdeme.
Dof by mě ve Valhalle zabil, kdybych to vzal.
Je to tvoje.
Královno víl.
Děkujeme ti za svobodu.
Zasloužila sis vděčnost Oštěpu.
Dobře. Přátele potřebujeme.
Probudíš nás brzy.
Pak nás ženeš doprostřed lesa.
Kvůli čemu?
Kvůli komu.
Abys porazil ďábla,
musíš se spojit s jiným.
Má paní, regentko.
Vaše Výsosti.
Zdá se...
že máme společný problém.
Návrat mé nejstarší.
Mluv.
Porodní bába odvádí práci dobře. Davy jí věří.
Podpořily nás první osady.
A ostatní?
Než jsme dorazili ke čtvrtému nebo pátému městu,
věděli o nás.
Ale v posledních dvou se něco...
děje.
Trápí tě čáry?
Je to osoba, otče.
Je to symbol vlčí čarodějnice,
nové královny víl.
Jmenuje se Nimue.
Merlinova sličná holka.
Merlin ji chce živou a s námi na oplátku za porodní bábu.
Otče, ona má meč moci.
S jeho pomocí vyrvala Gramaryi paladinům.
Prý se jí teď klanějí i lidé a nazývají ji...
Já jsem králem této země,
ne nějaká čarodějnická nuzota.
Tato dívka...
se ti před pár týdny mohla podrobit,
stát se naší chráněnkou,
jako Oštěp...
O ní nemluvíme!
Nechtěla jsem tě rozrušit,
ale s mečem prvních králů v rukou
si tahle Nimue dělá nárok na to, co je po právu tvoje.
Nesmíme ji tu přivítat.
Musíme si ji podrobit.
A meč moci
bys měl třímat jedině ty.
Tady ji máme,
královnu víl.
Promiňte za vyrušení, paní.
Tento muž požadoval vaši přítomnost.
Požadoval?
Lorde Ectore, mrzí mě, že jsme si nepromluvili dřív.
Děkuji ti za úkryt.
Já jsem ho nenabízel, má paní.
Vzali jste si ho.
Neskončila jsem.
Ano, vzali jsme si ho.
Ale ujišťuji tě, že dokud neodejdeme, jsi v Gramaryi naším vítaným hostem.
Až si zabezpečíme cestu ven,
město ti vrátíme.
Ale do té doby...
sedíš na mém trůně.
Slyšels ji.
Toto ponížení jsi vymyslel ty, Artuši?
Teď hovoříš s královnou.
Bohové, jste jen děti.
Nechovám k tvému druhu nenávist
ani lásku k Rudým bratrům,
ale opravdu si myslíš, že tu jste v bezpečí?
A vy ostatní?
Ve větším bezpečí jste byli ve svých jeskyních a na stromech
nebo kde se to vlastně schováváte.
Hladověli jsme.
Tady budete hladovět taky, a to v lepším případě.
Odsoudili jste se k záhubě
a celou Gramaryi také.
Snad jsi spokojená.
Užij si svou krátkou vládu,
královno víl.
Můžu si tam sednout?
Chovej se, kluku.
Co přinášíte?
S novým dnem jsme zjistili, že nám schází lidé.
Postrádáme tucet sličných, možná víc.
Jsou to nemocní a děti.
Uprchlíci, kteří měli přijet už dávno.
Sami o sobě
jsou pro paladiny snadným cílem.
Vyšlete pátrače.
S tvým svolením se k lovu přidám.
Můžu taky?
Pokud Zelený rytíř dovolí.
Tak.
Konečně sami.
Sluší ti to.
Neblázni.
Nevím, co to do mě vjelo.
Tvůj strýc se umí dostat pod kůži.
Pořád jsi slabá.
Já vím.
To nic není.
Tvoje ruka.
To nic není.
Nejsi v pořádku.
Možná ti ubližuje ten meč.
Neubližuje.
Používání téhle magie si vybírá daň.
- Nejen na zdraví, ale i... - Na čem?
Chystám se odsud odejít.
Až se Gawain vrátí, musím do soutěsky Rue zajistit lodě.
Musíš?
Došli jsme tak daleko, jen abychom zase utekli.
Nimue...
máme sice Gramaryi, ale neudržíme si ji.
Církev teď ví, kde jsi.
Král ví, kde jsi, a všichni vědí, že máš meč.
- Nebuď hloupá. - Mám už těch přednášek dost.
Je kruté nutit ty rodiny nastoupit na lodě.
Čeká je nejistý osud a jejich zemi okupují cizinci.
- Tady mají střechu nad hlavou. - Na jak dlouho?
Zažila jsi už obležení?
A ty?
- Nevytahuj se na mě, Artuši. - To ani nejde.
Jsi královna.
Takže tě trápí titul?
Nebo že jsem získala trůn já, a ne ty?
Proč s tebou mluvím?
- Stejně uděláš, co chceš. - Artuši.
Když se takhle zjevíš, vylekám se i já.
Bylo určeno jméno.
Čí?
Řeklas, že Nimue ve vizích nevidíš.
Toto není vize, Merline.
Její jméno bylo určeno.
A já jsem Vdova.
Víš, že volání nemohu odmítnout,
stejně jako víš, že její osud je zpečetěn.
Kolik zbývá času?
Dny.
Hodiny.
Ji ne.
Prosím, ji ne.
Říkám ti to jako přítelkyně.
Toto nic nezastaví.
Mýlíš se!
Cumbere!
Pusťte ho.
Přicházíš bez pozvání, čaroději.
Lorde Cumbere.
Naše dohoda...
Sličná tu bude v bezpečí, že ano?
Jistě, bude hostem v mých žalářích.
Zdá se, že ta Nimue je něco víc než obyčejná sličná holka.
Ale ovšem. Vždyť vládne mečem moci.
O tom ses zapomněl zmínit.
Jsem snad hloupý, abych tě na meč upozorňoval?
Když vím, jak zatemňuje mysl?
Myslíš, že za ta léta nic nevím?
Ti, kteří prahli po meči,
se stali posedlými.
Ale trpěliví, k nimž meč přišel sám,
jsou moudří, aby jím vládli.
Chceš být jediný pravý král, nebo ne?
Představuje pro mě soupeřku, Merline. To nepřijmu.
Pak tě tvá severská pýcha připraví o nejcennější poklad dávných králů.
V ledových říších se svými nepřáteli nelaškujeme.
Rozdrtíme je.
Nimue nechce vládnout.
Neohrožuje tě.
Její stoupenci ano.
Na slova porodní báby
odpovídají křikem „královna víl“, nikoliv „Cumber“.
Nabídnu královně víl svůj žalář
jako díky, žes mi přivedl porodní bábu.
Bylo by moudré to přijmout.
Jak jsi mohl?
Rodíme se za úsvitu...
Chtějí tě živého, Zelený rytíři.
Vzdávám se.
Zvědi se nevrátili.
Nesmíme si nechat uplout lodě.
Mají Rudí bratři duše?
Myslíš, že jejich duše žijí dál?
Asi ano.
Pokud duše existují.
Proč?
Já...
Já je slyším.
V tom meči.
Jejich křik.
Jsi unavená.
Děsí mě, že mi ten křik nevadí.
Uklidňuje mě.
Neodložíš ho?
- Jsem v pořádku. - Nezní to tak.
Proč ho mám odkládat?
Proto taky chceš, abych utekla?
- A vzdala se? - Lodě jsou jediná šance.
Nevěřils ve mě.
Já v tebe věřil jako první.
Lžeš.
Myslíš si, že jsem bezmocná nebo šílená,
ale co je skutečné?
Sliční okupují Gramaryi.
Mrtví bratři lemují cesty odsud až do Jestřábího mostu. Díky mně!
- Chceš dál bojovat? - Ano. Proč ne?
- Nimue. - Jsem vlčí čarodějnice
a pobiju Rudé bratry odsud až do Říma, když budu muset!
To mluvíš ty, nebo ten meč?
Já už to nepoznám.
Protože meč příští bitvu přežije, ale my ne.
Ale neopustím tě.
Jestli to bude poslední bitva, tak ať.
Ne.
Ne, promiň.
Necítím se ve své kůži.
Zajisti lodě.
Žádné lodě.
Toto...
nám hodili přes hradby.
Našli tvou pašeračku.
Má paní! Má paní Nimue!
Kaze.
Přepadli nás.
Není ti nic?
Byl to ten mnich. Zajal Gawaina.
Armády!
Blíží se armády!
Pohyb u linie lesa.
Všichni ke zbraním!
Na místa!
Zavřete bránu!