NETFLIX PRESENTERER
Det finnes tre typer mennesker.
De over,
de under
og de som faller.
Nivå 48.
-Gropa. -Ja.
Gropa.
Og måneden har nettopp begynt.
Så spørsmålet er...
...hva skal vi spise?
Hva vi skal spise?
Åpenbart rester etter de over.
-Hva er over oss? -Nivå 47. Åpenbart.
Jeg heter Goreng.
Hold deg på din side av gropa.
Goreng.
Hvilket navn fikk du?
Ja.
Vi burde vite hverandres navn.
Vi kommer til å tilbringe mye tid sammen.
Eller ikke.
Hvem vet?
Jeg heter Trimagasi.
Vet du hvordan gropa fungerer?
Åpenbart. Det handler om spising.
Av og til er det veldig enkelt.
Andre ganger veldig vanskelig.
Avhenger av nivået.
Heldigvis er nivå 48 bra.
Er det mange under oss? Nei, ikke svar.
Åpenbart.
Snart blir det færre.
-Hører dere meg der nede? -Ikke rop på dem.
-Hvorfor ikke? -Fordi de er under oss.
De over svarer ikke.
-Hvorfor ikke? -Åpenbart fordi de er over oss.
Alt er visst veldig åpenbart for deg. Du må ha vært her lenge.
Mange, mange måneder.
Og som sagt er nivå 48 bra.
Anse deg for å være heldig.
Hvor lenge blir vi værende på dette gode nivået?
Nøyaktig en måned.
Så får vi se.
Og jeg svarer ikke på flere spørsmål.
Snakking gjør meg sliten.
Særlig når jeg må gi mer informasjon enn jeg får.
Det er åpenbart ikke rettferdig.
Så fra nå av
gir jeg deg like mye informasjon som du gir meg.
Det røde lyset er av. Det grønne lyset er på.
Jeg ga deg nettopp informasjon. Det er bare rimelig at du svarer meg.
Hvorfor kom det røde lyset på?
Denne maten er allerede spist.
Det er så åpenbart at jeg ikke engang sier det.
Det er motbydelig.
Ja vel.
Om det er 47 nivåer over oss og to personer per nivå,
spiser vi restene etter 94 stykker.
Ikke tenk på det.
Snart blir det færre over oss.
-Spiser du ikke? -Jeg er ikke sulten.
Det blir du.
Hvorfor blir det færre folk?
Jeg skal ikke si at det er åpenbart, for det er det ikke.
Jeg skjønte det ikke selv før jeg kom til nivå åtte.
Vin!
De øvre nivåene må ha muslimer og avholdsfolk.
Alkohol kommer ikke ofte så langt ned.
Spiser du virkelig ikke?
Til senere.
Hvorfor gjorde du det?
De under kan spise det.
Hva om de gjorde det samme over oss?
Det gjør de nok allerede.
Jævlene.
-Er det varmt? -Det blir varmere.
Varmere?
Snart blir vi svidd.
Hvorfor det?
På grunn av deg.
Temperaturen stiger ubegrenset, med mindre...
-Med mindre hva da? -Du kaster det eplet.
Maten er bare vår mens plattformen er på vårt nivå.
Hvis du beholder noe, øker temperaturen helt til vi brenner.
Eller synker til vi fryser i hjel.
Det varierer.
Faen.
Forstår du?
Hva?
Forstår du at når du er innenfor, må du være der så lenge vi avtalte?
Så jeg er akseptert.
Ikke ennå.
Kan gjenstanden være en bok?
Den kan være det du vil.
DEN SKARPSINDIGE LAVADELSMANNEN DON QUIJOTE
Jeg vil fortelle deg hvorfor jeg er her.
Hvorfor det?
Så du kan fortelle meg hvorfor du er her.
Åpenbart.
Jeg ville slutte å røyke og lese Don Quijote.
De sa at jeg kunne ta med en gjenstand, og tenkte...
Kom du hit frivillig?
Ja, seks måneder i bytte mot et diplom.
Et diplom?
Hva mener du?
Da skylder de meg to.
Jeg må være her i et år.
Hvorfor er du her?
Så han får et, men ikke jeg?
Jeg ville flyttet meg.
-Spiser du ikke i dag heller? -Åpenbart ikke.
Så bortkastet.
Du fortjener ikke dette nivået.
Du har ikke sagt hvorfor du er her.
Kom igjen, fortell.
Ja vel, men bare hvis du lover å ikke stjele ordet "åpenbart".
Jeg var hjemme og så en mann med skjegg reklamere for knivslipere.
"Samurai-Max sliper alle kniver, glatte og takkete," sa han.
"Se på denne kniven.
Den er så sløv at den ikke engang kan skjære en svamp.
Etter Samurai-Max kan den skjære gjennom de hardeste overflater, selv en murstein."
Og det gjorde den.
Så kom flere husmødre frem på skjermen
og hevdet at Samurai-Max hadde forandret livet deres.
"Vi kunne ikke engang skrelle tomater,
og brødet smuldret opp.
Samurai-Max har forandret livet vårt", sa de alle.
Jeg har ærlig talt aldri skrelt en tomat.
Og jeg kjøper oppskåret brød.
Jeg skjønner ikke hvorfor noen trenger å skjære en murstein med kjøkkenkniv.
Men det fikk meg til å tenke.
Hvorfor kvesser jeg ikke knivene mine?
Hva om livet mitt er noe dritt fordi jeg ikke kvesser dem?
Fordi jeg ikke bryr meg om detaljer?
-Detaljer, Goreng. -Kjøpte du den?
-Åpenbart. -Og så?
Kvesset du knivene dine og skar av strupen på noen?
Jeg kjøpte den og så på neste reklame.
Det var samme skjeggete fyr og samme husmødre.
Gjett hva de solgte?
En jækla kniv som ikke blir sløv selv etter å ha skåret en murstein.
Den kvesser seg mens du skjærer.
Vet du hva den het?
-Samurai-Plus. -Kjøpte du den også?
-Nei. -De lo åpenbart av meg.
Det er detaljene.
Detaljene gjorde meg rasende.
Jeg tok TV-en min
og kastet den ut vinduet,
den landet på en jævla ulovlig immigrant på sykkel.
Har jeg skylden for dødsfallet?
Han burde ikke engang vært der.
Ble du satt her fordi du drepte noen?
Jeg fikk valget mellom psykiatrisk avdeling og gropa.
Så jeg kom hit.
Men de tilbød meg ikke et diplom.
Hvor mange nivåer er det?
Vet ikke. Minst 132, for jeg var der.
Ett hundre og trettito.
Og det var flere under.
-Hvor mye mat kom så langt ned? -Ingenting.
Du kan ikke gå en hel måned uten mat.
Jeg sa ikke at jeg ikke spiste.
Bare at maten ikke kom dit.
Og du kan gå over en måned uten mat.
Men om du får to lave nivåer på rad, er det ute med deg.
Vi må kontakte de over oss.
Hvorfor det?
De må rasjonere maten sin.
De sier det til nivå 46.
Og de til nivå 45 og så videre.
Er du kommunist?
Jeg er fornuftig. Rasjonering er rettferdig.
De over hører ikke på kommunister.
Da starter vi under.
Dere, på nivå 49!
Sett igjen mer vin til oss neste gang.
Her er vinen deres, jævler.
De under er under, Goreng.
-De kan være over oss neste måned. -Ja, og da pisser de på oss.
Drittsekker.
Jeg valgte en bok.
Hva valgte du?
Det er åpenbart.
Samurai-Plus-kniven.
Blir du ikke lei av det?
Det er utrolig.
Jo mer jeg bruker den, jo skarpere blir den.
-Var det en person? -Selvsagt.
Håper han ikke var avholdsmann.
Vi har lite vin.
Du kan spise så mye du vil på nivåene over oss.
Men du har ingenting å vente på...
...og mye å tenke på.
Er det ingen som gjør noe?
Om jeg var deg, ville jeg bedt om å bli på midtnivåene.
Du virker som en som ville hoppet om du var over.
Og du har ikke mot til å være under.
Mot til hva da?
Vil du lese et kapittel til meg i kveld?
Jeg får ikke sove for tiden.
Jeg savner TV-en min.
Hvilke nivå har du vært på?
Jeg våknet på nivå 72.
Så var jeg på nivå 26.
Så på 78, og deretter 43.
På 11 og 79.
Trettito, og så åtte.
Jeg var på 132 forrige måned.
Nå er jeg her.
Hvem var du sammen med? Jeg antar du våkner med den samme.
-Hvem var du sammen med? -Hvorfor tror du det?
Du sa vi kom til å være sammen neste måned. Hvem var du med?
Spiller ingen rolle. Det viktige er at du har en selvkvessende kniv.
Og cellekameraten din forsvant på et nivå nesten uten mat.
Du ser ikke så sulten ut.
Konklusjonen er åpenbar.
Du lovet å ikke bruke det ordet.
Du ignorerte åpenbart det femte budet.
Og du spiste åpenbart cellekameraten din.
Glem henne. Spis opp.
-Er hun skadet? -Ingenting alvorlig.
Ikke sant, Miharu?
Kjenner du henne?
Hun kommer ned hver måned.
-Hvorfor det? -Hun leter etter sønnen sin.
Er det mindreårige i gropa?
Det går bra.
Nå vel.
Vil du beholde henne i et par dager?
Jeg trodde du var rettskaffen.
Jeg vil hjelpe henne.
Jeg hjelper henne.
I gropa velger alle fritt.
Hun valgte å komme ned.
Vet du hva denne skjønnheten gjør hver måned?
Før hun kommer ned, dreper hun cellekameraten sin.
For å øke sjansen for at hun er med barnet sitt neste måned.
Liket som falt ned, var antakelig cellekameraten hennes.
Jeg drepte ingen på nivå 132.
Tiden til min cellekamerat var omme.
Nå trives han nok der ute med diplomet sitt.
Åtte dager senere falt et lik ned mens plattformen var på vårt nivå.
Vi spiste menneskekjøtt.
Men vi drepte ingen.
Dere!
La henne være, jævler!
De beholder henne bare en dag eller to. Ikke forstyrr.
Vil du lese et kapittel i kveld...
Bare hopp!
Det er bare cirka seks meter ned.
Hvilket kapittel vil du høre?
Åpenbart det første.
Herregud!
"På et sted i La Mancha, som jeg ikke bryr meg med å huske navnet på,
bodde det for ikke lenge siden en lavadelsmann med lansen i stativ,
et gammelt skjold, en radmager hest og en jakthund."
Tror du på Gud?
Hvorfor spør du om det?
Hvis du gjør det, be for oss.
Lukter du det?
Det er gassen.
Om noen få sekunder sovner vi.
I morgen våkner vi på et annet nivå.
Jeg liker deg, Goreng.
Jeg tror ikke du varer lenge.
Men jeg liker deg.
Du har et godt hjerte.
Jeg har bare to måneder igjen her.
Når jeg kommer ut, antar jeg at jeg har et diplom.
Og det er ingen liten detalj.
Tror du på Gud?
Denne måneden gjør jeg det.
Du sover som en stein, Goreng.
Nei!
Slapp av.
Ro ned.
Det er ikke et godt sted. Skjønner du det nå?
Du er yngre og sterkere enn meg.
Du angriper meg kanskje ikke i dag eller i morgen.
Men med tiden vil du se annerledes på meg.
Sult fører til galskap.
I slike tilfeller er det spise eller bli spist.
Jeg vil åpenbart ikke drepe deg.
Kjøttet ditt ville råtnet fort.
Og da har vi ikke mat.
Jeg vil ikke gjøre deg til krøpling straks heller.
Fasting er gjennomførbart den første uken.
Har du spist snegler noen gang?
Ikke gjør det. Vær så snill.
Snobber kaller dem escargot.
De er svært populære i mange land.
Men de må utrenskes i sju til ti dager først.
Så ikke vær redd... ennå.
Hører du dem?
Skrikene til dem som våkner...
...og finner ut hvor de er.
Ikke gjør det.
Du trenger ikke å gjøre dette.
Vennskapet vårt ville langsomt dødd ut.
Det ville endt i felles mistillit
som ville utløst konflikt og vold.
Jeg vet det. Jeg har erfart det.
Du er en jævla morder.
Nei. Jeg er bare redd.
Dette er ingen glede for meg, min snegle.
Jeg er ikke en jævla snegle.
Beklager, det er enklere for meg å tenke på deg som en snegle
når jeg rensker ut defektene dine.
Ser du? Jeg har følelser.
Se på det.
Ikke bein engang!
Hør her, min snegle.
Du er bundet fast. Ikke jeg.
Du har en bok, og jeg har min Samurai-Plus.
Du kan åpenbart ikke stille noen krav.
Men hvis du samarbeider,
tilbyr jeg deg en sjanse til å leve.
Du kan ikke lemleste meg og forvente at jeg overlever her, din kødd.
Jeg lover at jeg skal gjøre det jeg kan.
Om åtte dager skjærer jeg av kjøttstykker.
Jeg skal prøve å lege sårene dine hver gang.
Og gi deg litt.
Litt av meg selv?
Tenk på overlevelsen din og hjelp meg.
Håper du tar til vettet snart
så vi kan fortsette å lese Don Quijote sammen.
Den personens død kan ha vært en ulykke.
Men dette er ikke det.
Du alene er ansvarlig for min død, din jævel.
Nei, de over meg tvinger meg til å gjøre det.
Alle 340 er ansvarlige før meg.
Vi kan overleve på vann, Trimagasi.
Du, kanskje.
Men jeg er en gammel mann.
Jeg må fokusere på å komme meg ut om to måneder.
Hvis jeg overlevde og vi kom til et lavt nivå igjen, hva skjer da?
-Nå forstår du meg. -Åpenbart ikke.
-Vil du lese til meg i kveld? -Åpenbart ikke.
Da er det avgjort.
Jeg blir sliten av å snakke.
Du blir sliten av å holde kjeft, din drittsekk!
Tiden er inne, min snegle.
Jeg prøvde å lese...
...men klarer det ikke.
Ordene stokker seg.
Jeg er ør i hodet.
Det er best for deg om vi begynner i dag.
Ellers kan jeg ikke garantere en ren jobb.
Du skal vite at jeg holder deg ansvarlig.
Ikke folkene over.
Ikke omstendighetene.
Ikke engang Administrasjonen.
Bare deg.
Du kan si at du allerede er utrensket.
Inni og utenpå.
Du har ikke engang raseri i deg.
Ikke vær redd. Jeg skjærer bare av noen få stykker.
Jeg skal la kjønnsorganene være.
Er du klar?
Takk.
Hva heter sønnen din?
Spis...
...eller bli spist.
Du tvang meg til å gjøre det.
Nei.
Jeg var forsvarsløs, og du slaktet meg.
Du behandlet meg ikke med samme respekt som jeg viste deg.
Åpenbart.
Du bruker fremdeles det ordet i døden.
Det lukter gass.
Og du er ikke virkelig.
Kanskje ikke.
Hvem bryr seg? Vi er like nå.
Vi er begge drapsmenn.
Men jeg er mer sivilisert enn deg.
-Dra. -Nei. Jeg drar aldri.
Jeg tilhører deg nå. Jeg er inni deg.
Men du tilhører også meg.
Snegle.
Jeg blir sliten av å snakke.
Ser du? Jeg har rett.
Kom, Ramses II. Kom, kjære.
Han ønsket deg bare velkommen, din bølle.
Jeg heter Imoguiri. Han heter Ramses II.
Er det lov å ha kjæledyr i gropa?
Jeg ville ikke kommet uten ham.
Det er ikke særlig smart å ta med en grevlinghund hit.
Han er mer grevling enn hund.
Jeg trodde du var mer dyrevennlig. Du valgte en bok.
Ingen har bedt om en bok.
De har tatt med seg alt mulig. Skytevåpen, armbrøster,
kniver, lommelykter...
...golfklubber, balltre...
-...selv en ergometersykkel. -Vet du hva jeg heter?
Du kan røyke.
-Skal vi fortsette? -Ja.
Gluten- eller laktoseintolerant?
Nei.
Er du allergisk mot sjømat, peanøtter eller frukt?
Ikke som jeg vet om.
Vet du at røyking ikke er tillatt der?
Ja.
Er taushet en del av intervjuet?
Er du ubekvem?
Nei.
Favorittmaten din?
Jeg vet ikke.
Tenk, er du snill.
Hvorfor vil du vite det?
Vi legger det til menyen.
Så jeg er godkjent?
Ikke ennå.
Escargot à la Bourguignonne.
Snegler?
-Ja. -Bra.
-Kan du få meg ut? -Det vet du at jeg ikke kan.
Hvor mange sendte du til denne svinestien før du ble sendt selv?
Hvis jeg husker riktig, kom du hit frivillig.
Og ingen sendte meg.
Jeg valgte å komme.
Så dere vet ikke at folk dør i gropa?
Vi foretrekker å kalle det et vertikalt selvbehandlingssenter.
Hvor mange nivåer er det?
To hundre.
To hundre?
Vi får ikke nok mat til 200 nivåer.
Hvis alle spiste bare det de trengte,
ville det nådd de nederste nivåene.
-Det er ikke så enkelt på innsiden. -Nei, det er det ikke.
Eller på utsiden.
Men noe må skje i VSBS til slutt.
Noe som utløser spontan solidaritet.
VSBS? Spontan solidaritet?
Var det det gropa ble laget til?
Endring er aldri spontan.
Kanskje det er derfor du er her.
Det er nok for meg å komme ut i live.
Ja da. Godt, ikke sant? Du elsker det.
Noen kan dø for det, vet du.
Greit.
Vi spiser annenhver dag. Det er min rasjon.
Et barn kan dø.
Det er ingen under 16 i gropa.
Det er minst én.
Det er ingen under 16 i gropa.
Administrasjonen er svært grundig.
God morgen, mine herrer.
Hør etter, er dere snille.
Jeg har satt mat til side til dere.
Spis deres del
og lag to lignende rasjoner til dem under.
Hva for noe? Vi var på nivå 88. Vi kom knapt nok derfra i live.
Det forstår jeg, men vi er ansvarlige for dem som ikke er så heldige denne måneden.
Dere får nok kalorier til å overleve.
Vær så snille, mine herrer.
Spontan solidaritet.
Poenget med dette stedet kan være det motsatte av det du tror.
Solidaritet advarer dem
mot å forhindre det på utsiden, tror du ikke det?
-Advare hvem? -Hvem tror du?
Administrasjonen.
Nettopp. Du mener at Administrasjonen gjør alt galt.
Jeg har jobbet for dem i 25 år.
Og du får visse privilegier.
-Hva mener du? -Du fikk velge cellekamerat.
Nei, det fikk jeg ikke.
Mine herrer, jeg forstår at dere var sultne og ikke hørte på meg.
Det er viktig at dere bare spiser rasjonene jeg laget til dere,
og lager to lignende til nivå 35.
La oss være i fred!
Vi spiser så mye vi vil.
De forstår det til slutt.
Seriøst?
Mine herrer, spis deres del og lag to lignende rasjoner...
Mine herrer.
Spis deres del og lag to lignende rasjoner...
Vær så snille, mine herrer.
Spis deres del og lag to lignende rasjoner...
Mine herrer. Spis deres del og lag...
Mine herrer, jeg har laget rasjonene deres
og to til for nivå 35 for å gjøre det enklere for dere...
Lag to...
Vær så snill. Det har gått 15 dager.
Jeg ber dere følge anvisningene mine.
Folk dør utvilsomt under dere.
Forstår dere? Folk dør!
Hør her, drittsekker.
Gjør som damen sier, ellers driter jeg på maten deres hver dag.
Og jeg skal smøre det utover hvert eneste riskorn.
Dere må spise dritt hver dag.
Send det videre til jævlene under dere. Forstår dere?
Bra.
Det synes å virke.
Åpenbart.
Det er ikke som jeg forventet.
Jeg ville overbevise dem.
De er overbeviste.
-Med dritt? -Det er mer effektivt enn solidaritet.
Om vi fikk overbevist de over oss...
Nei, de hører ikke på meg.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke kan drite oppover.
Hjelp meg!
Det er greit.
Hun er barnets mor.
Puten.
Puten!
Det går bra.
Sånn ja.
Kald.
-Hva? -Veldig kald.
Hun er kald. Dekk over henne.
Sånn ja.
Jeg er kald også.
Hva skjer?
Den jævla hunden. Kom hit, din lille dritt.
Han tok noe. Slipp!
Jeg hater deg.
Drittkjerring!
-Jeg hater deg. -Dere!
Hva?
Det er til sønnen hennes.
Ja vel? Det vet ikke jeg noe om.
Jeg er ikke mor.
Er dette dagens rasjon?
Jævlig bra.
Jeg valgte den dama for ti måneder siden. Hun var alene.
Hun har verken foreldre eller barn.
Favorittretten hennes er bibimbap.
Hun er filmskuespiller. Hun valgte en ukulele.
Hun ville ligne Marilyn Monroe i den filmen.
Hun kom til gropa alene.
Du hørte riktig, Goreng.
Helt alene.
Hun ville bli en asiatisk Marilyn Monroe.
Den hurpa...
...som spilte ukulele med de skjeve øynene.
Nå er hun en gal morder som leter etter et falskt barn.
Spontan solidaritet.
Spontan solidaritet pakket inn i dritt.
Dette er ikke et bra sted for en bokelsker.
Jeg har jobbet for Administrasjonen i 25 år.
Jeg har uvitende sendt folk til dette helvetet de siste åtte.
Fordi jeg ikke visste.
Jeg lover at jeg ikke visste.
Tror du meg, Goreng?
Du gjør det ikke.
Du må tro meg nå.
Se på meg, Goreng. Jeg har kjempet mot kreften i tre år.
Den dagen jeg visste at kampen var tapt...
...kom jeg hit for å hjelpe.
Men vet du hva?
Jeg bryr meg ikke lenger.
Jeg bryr meg bare ikke.
Jeg bryr meg ikke om noe lenger.
Hvem i helvete tar med en bok hit?
Hvem i helvete tar med en jævla bok hit?
Det er et mirakel at ingen spiste sneglene.
Spiser du ikke?
Jeg etterlater et par i hver porsjon.
Hvorfor spiser du ikke noe, Imoguiri?
I dag var det Ramses II sin tur.
Det er siste dag, du bør spise.
Vi vet ikke hvor vi er i morgen.
Skal du ikke skjære henne ned?
Hun var vennen din.
Skal du spise henne?
Selvsagt. Det var derfor jeg hengte meg.
Det ville ha vært så mye enklere å hoppe, som så mange andre.
Men jeg ville etterlate deg en gave.
Kroppen min.
Vær så snill, spis kroppen min.
Fordøy den, og utskill den i form av frigjørende dritt.
Husk: solidaritet eller dritt.
Hva er poenget med å dekke ørene?
Vi er inni hodet ditt, idiot!
Kalte du ham idiot, idiot?
Du snakker til Messias.
Drittens Messias, men likevel Messias.
-Spis meg, Goreng. -Den gale hurpa har rett.
Dette er din eneste overlevelsessjanse.
Ja visst, Goreng. Skjær kjøttet mitt og spis kroppen min.
Vår frelser.
"Sannelig, sannelig, jeg sier dere:
Om dere ikke spiser Menneskesønnens kropp og drikker hans blod,
har dere ikke livet i dere.
Men den som spiser min kropp og drikker mitt blod,
har evig liv,
og jeg skal reise ham opp på den siste dag.
For min kropp er sann mat,
og mitt blod er sann drikk.
Den som spiser min kropp og drikker mitt blod,
blir i meg
og jeg i ham."
Amen.
Her, Goreng.
Med Samurai-Plus føles det som smør.
Gjør det.
Ører, ansikt, hake.
Bryst, ribbe, ryggfett.
Sider, hender, knokler.
Skuldre, skinke.
Kam, koteletter.
Dere der oppe! Drittsekker.
Jeg vet dere er der oppe. Svar meg!
Jeg heter Baharat. Og jeg er ekstatisk. Er du våken?
Har du sett nivået vårt?
Nivå seks, min venn!
Jeg er ekstatisk!
Denne gangen slipper jeg ut! Hei!
Nivå fem, svar meg!
-Hva er det? Vil du komme opp? -Ja, det vil jeg.
-Hvorfor det? -Hvorfor?
For å slippe ut av dette helvetet.
-Tror du på Gud? -Ja.
Ja, jeg tror på Gud.
Men på hvilken Gud?
Den eneste ene.
Den ene sanne Gud!
Han sier han tror på samme Gud som oss.
Kom an, jeg lover at jeg bare er forbipasserende.
Gud snakket til meg, og han vil at jeg skal forlate gropa.
Han sa at Gud snakket til ham.
Hva sa han, da?
At to barmhjertige sjeler ville hjelpe meg ut herfra.
Hørte du det, kjære? Jeg tror han mente oss.
Og at de vil bli belønnet for det.
Hvordan skal Gud belønne oss?
Med evig liv.
Jøss, evig liv.
Ingen dårlig avtale for å hjelpe en svart mann.
Kom an, la meg komme opp.
Ja vel, kast opp tauet.
Takk, bror og søster! Pris Herren!
Sees utenfor! Jeg er i ekstase! Har dere det?
Hjelp meg!
Jævler!
Svin!
Hun dreit på meg!
Be Gud om et tau!
Tauet mitt!
Nei!
Det går bra. Tenk positivt.
Det er ute med deg.
Fem, fem...
Du kommer aldri så nær.
Fem jævla nivåer!
Du tilpasser deg godt, min snegle.
Jeg angrep deg.
Den gale gamle hurpa tok livet av seg selv.
Du kan restituere deg på dette nivået
og spise så mye du vil.
Så er du ute om en måned til
med... diplomet ditt.
Ser du? Det var ikke så vanskelig.
Alt avhenger av deg nå.
Kun deg.
Endring er aldri spontan.
Kanskje det er derfor du er her.
Hjelp meg ned.
Vi kan improvisere våpen.
Vi setter oss på plattformen og deler ut akkurat nok å spise på hvert nivå.
Hva?
Jeg klarer det ikke alene.
Men sammen kan vi klare det.
Sammen har vi en sjanse, Baharat.
Jeg prøver å gå opp neste måned.
En drittsekk vil hindre deg igjen.
Det er selvmord å gå ned.
Om vi får mat ned til siste nivå, har vi ødelagt gropas mekanikk.
Det er ikke noe mekanikk i gropa.
Gropa er gropa.
Gropa er et jævla fengsel.
Vi vet ikke engang hvor dypt det er.
Da jeg var på nivå 202 telte jeg sekund for sekund...
...hvor lang tid plattformen tok opp igjen.
Det er kanskje ikke så nøyaktig, men medregnet stoppetiden...
...må det være rundt 250.
-To hundre og femti? -To hundre og femti.
Og hvis du tar feil?
Om vi slipper opp for mat og ikke har kommet helt ned?
Da blir vi på plattformen og drar opp igjen.
Slik du ville.
-Dra ned? -For å dra opp igjen.
Bare en galning forlater nivå seks.
Eller to ekstatiske galninger.
Dere ser dumme ut.
Håper dere blir drept begge to.
Du! Gå vekk!
Gå vekk fra plattformen!
Hva faen, Baharat?
Rolig. Vi bare passerer.
-Vi gir dere rasjonene, og drar. -Nei.
-Ikke? -Nei.
De første 50 nivåene får spise daglig.
Vi starter på nivå 51.
De er vennene mine. De hjalp meg opp for to måneder siden.
De spiste i går, og kan spise i morgen.
De kan faste én dag.
Drit i det. Jeg er på nivå sju og har rett til å stappe i meg.
Jeg døde nesten på 114 forrige måned.
Hvor var dere da, rasshøl?
Da bør du forstå.
Hvem er du? Messias?
Er du her for å frelse oss?
Messias gjorde brød og fisk til mer, han tok det ikke fra deg.
Herregud, Baharat.
Dette forventet jeg ikke av deg.
Hvem er du? Den hvite mannens svarte tjener?
Du! Til det jævla hjørnet!
Faen! Jeg dreper deg!
Bli i hjørnet! Ikke rør deg!
Til hjørnet! Ikke kødd!
Slipp den!
Legg dere ned!
Kom igjen, ellers knuser jeg dere!
Du! Kom nærmere, og du dør!
Baharat!
Beklager.
Gå ned umiddelbart, begge to.
Dere tråkker på maten, idioter.
Hvem i helvete er dette?
En klok mann.
Har jeg ikke lært deg noe?
Vi prøver å ta med mat til alle nivåer.
Det er vel og bra.
Fint, men grunnleggende manerer kommer først.
Overbevisning før bekjempelse.
Og hvis de ikke blir overbevist?
Da slår dere til. Men dialogen må komme først.
Men...
...hvem over oss hører det om dere klarer det?
Administrasjonen.
Administrasjonen har ingen samvittighet.
Selv om det er en ørliten sjanse for
at arbeiderne på nivå null har samvittighet.
Budskapet bør sendes til dem.
Og hvordan vil dere oppnå det?
Med et symbol.
Vi trenger en tallerken.
En deilig og vakker tallerken.
Den bør komme seg tilbake til nivå null intakt.
Bare se for dere ansiktsuttrykkene
når gropa returnerer en slik tallerken.
Bare da skjønner de budskapet.
Panna cotta.
Pass på panna cottaen som om det gjelder livet.
Panna cottaen er budskapet.
Venner.
Jeg ber dere holde dere unna plattformen.
Vi vil invitere dere
til en fredelig protest
som ubønnhørlig kommer til å endre handlingsforløpet.
Det vil sette en viktig presedens...
Hva faen sier du? Snakk vanlig.
-Vi ber dere faste i en dag. -I en dag?
Ja.
Drit i det.
Det viktige er budskapet.
-Vent! -Gå av!
-Bare et par nivåer til. -Ja.
Tilbake!
Vi vil ikke ha trøbbel. Vi drar snart.
Vi gir dere deres rasjon, og drar.
-Han kommer til å dø. -Ikke om du tar deg av ham.
Han dør uansett.
Jeg kveler ham med en pute.
Spis, og stopp det tullpratet.
Jeg skjærer opp magen hans og spiser det dere ga ham.
Faen.
Miharu må ha våknet her.
-Ungens mor? -Ungen finnes ikke.
Faen.
Helvete.
Helvete!
Plattformen stoppet ikke.
Det betyr at det er flere nivåer enn du trodde.
Helvete...
Plattformen stopper ikke hvis ingen lever.
Helvete.
Miharu!
Hun er død.
Nei!
Hun er død.
Plattformen! Kom igjen!
Kom igjen!
Plattformen!
Hold deg tilbake!
Hold ut.
Det er ingenting igjen.
Vi har fremdeles panna cottaen.
Panna cottaen er budskapet.
Det er ingen.
Plattformen stoppet.
Dette må være laveste nivå.
Gjør deg klar. Vi drar opp.
Ungen.
Nei.
Ikke gjør det.
Nei! Faen!
Kast panna cottaen.
-Kast panna cottaen. -Nei.
Kast den jævla panna cottaen.
Nei.
Vent.
Det er ikke varmt...
...eller kaldt.
Det er en liten jente.
Hun er sulten.
Gi henne litt.
Nei.
Panna cottaen er budskapet.
"En stor mann som er ondsinnet, er et godt eksempel på lyter,
og en smålig rik mann blir bare en tigger.
For eieren av velstand blir ikke lykkelig av å eie den,
men av å bruke den,
og ikke ved å bruke den som han vil,
men ved å vite hvordan han bruker den godt."
"Som han vil."
Jeg liker å høre deg lese.
"Vite hvordan han bruker den godt."
Det var veldig modig av deg å ødsle rikdommen fra nivå seks, min snegle.
-Jeg ødslet ikke. -Hva blir det neste?
Skal du spise den svarte mannen?
Hvorfor ikke jenta?
Jenta har en gave. Har du ikke sett det?
Ramses.
Ramses er budskapet.
Ramses II er budskapet.
Ramses.
Våkne!
Jenta er budskapet.
Hun er budskapet.
Baharat.
"Vi dro ut sammen, og tok veien sammen.
Vi hadde samme hell og samme flaks."
Din ferd er over, min snegle.
Ikke ennå.
Jeg må dra opp med jenta.
Men du er ikke budskapet.
Men jeg er budbringeren.
Budskapet trenger ingen budbringer.
Ikke kall meg snegle igjen.
Ikke bruk ordet mitt igjen.
Kommer hun til å klare seg?
Hun er budskapet.
Tekst: Gry Viola Impelluso