Tänään on 17. elokuuta. On vuosi 1835.
Mies olen minä, Charles Darwin.
Tänä aamuna purjehdimme kohti suurta seikkailua, Galápagossaaria.
Mitkä uskomattomat olennot minua siellä mahtavatkaan odottaa.
Tuossa on yksi. Sinijalkasuula.
Sininen. - Suula.
Suula.
Ed, tämä on vähän kiusallista, mutta sinulla on pieni...
Juuri siinä. - Minä tiedän.
Auttaisitko?
Suula.
Ei sillä ole hätää. - Tule. Muut flummelit odottavat.
Olemme vähän myöhässä. Mikä on pahinta, mitä voi tapahtua?
FLUMMELIT
Sain sen.
Flummelit. Kukkafestivaalin lähtölaskenta on alkanut.
On aika panna töpinäksi.
Hei, Mali. Tässä olemme. Melkein ajoissa.
Meillä ei ole kovin montaa kukkaa... - Mutta ne ovat erilaisia, vahvoja...
Outoja. Kukat, sinä ja sinun veljesi.
Olette outoja. Siksi kukaan ei halua teitä tänne.
Outoja, outoja, outoja. Kertakaikkisen outoja.
Me yritimme, Ed. Minusta nämä olivat kauniita.
Ei sen väliä. En piittaa Malin mielipiteestä.
Mitä sinä höpötät? Piittaat kaikkien mielipiteistä.
En juuri nyt, sillä minulla on sinulle iso yllätys.
Vau, hattujuttu. - Ei se ole hattujuttu.
Se on päähine uutta työtäni varten.
Kun menemme vuorelle kukkafestivaaliin, -
minä saan yhden tärkeimmistä paikoista.
Kaikkein taimmaisen, sillä minut on valittu...
Takapään kamuksi!
Takapään? - Alku se on sekin.
Se on loppu. - Se on kunnia.
Miten tulit valituksi? - Sattumalta.
Olen iloinen puolestasi. Mikä tekisi siitä vieläkin parempaa?
Op, olet rakas, mutta tämä on viimeinen tilaisuuteni olla edukseni.
Älä nyt ymmärrä väärin, mutta yritä olla pilaamatta tätä.
Mitä sinä sillä tarkoitat?
Aina kun sinä autat, asioilla on tapana mennä pieleen.
Minäkö? Ei ikinä. - Aina.
Anna yksikin esimerkki.
Vesiputousfiasko, mangovyöry, kivi aukossa, -
suuri roihu, mutapäivällinen, lehtilaskettelu, -
röyhtäilykisa, kalakädet, rengasjuttu, -
mehiläistornado, mehiläistornado 2 -
ja tietenkin Kookos-Kalle ja Jakkihedelmäbändi.
On ollut ylä- ja alamäkiä. - Lähinnä alamäkiä.
Ajattele kaikkia ihania ylämäkiä, ja lakkaa elämästä menneessä...
Ja katso tulevaisuuteen.
Hei, Op.
Pidän siitä sinun kierähdyksestäsi.
Kiitos. Kutsun sitä Op-hypyksi. Voin opettaa sen sinulle.
Voitko? - Totta kai. Tee vain kuten minä.
Bo, mitä olen sanonut karkailusta?
Etten saa tehdä niin. - Aivan. Etkä ainakaan tähän suuntaan.
Fred, näytät hyvältä. Treenaatko? - Mitä olet tehnyt turkillesi?
Aukot eteenpäin, joka iikka.
Pyydän herkeämättömän huomionne kaikkein pyöreimmälle kaverillemme.
Rinkulayhteisömme johtajalle Je-Je-Je-Jepsonille!
Hei. Kiitos, Mali. Hienoa. Hei kaikki.
Pikku tarina ennen kuin aloitamme. Eilen illalla tein pikku laskemia.
Tajusin, että tämä on sadas kukkafestivaali.
Upean pyöreä luku. Tajusitteko?
Hän tajusi. Hänestä minä pidän.
Päätin, että tämän vuoden teemana on kuten aina... Kukkaset.
Pum!
Okei, riittää jo. - Hienoa!
Kuten aina, minä ja suuri kukkaflummeli johdatamme meidät -
vuoren huipulle juhlimaan.
Me olemme siellä kaikki. Vanhat ja nuoret flummelit, -
isot ja pienet flummelit, flummelit, jotka rakastavat rantaa, -
varsinkin sitä paikkaa, jossa hiekka on tiiviimpää...
Sanoin, ettei oksa kestäisi, - En muista sinun sanoneen niin.
Ajattelin niin.
Omituiset tyypitkö ne siinä?
Mahtavaa. Meidät alennettiin rapujen tökkijöiksi.
Sinulla on edelleen työsi Takarivin heppuna.
Takapään kamuna.
Kun sinulla on se päähine, moni haluaa tanssia kanssasi.
Ei onnistu. Hermostuttaa jutella toisille tytöille.
En saa puhutuksi edes Vinnylle, kun hän kasvatti pitkän tukan.
Miten menee? - Hei, mit... Näytät hyvältä.
Katso, tuolla on Wally! - Wally? Oikeastiko? Nytkö?
Meidän piti tökkiä rapuja.
Tule tänne, kamu. Haluan kuulla kaikki uutiset.
Mitä? Hei, Op. Olen tulossa.
Ei ole juteltu eilisen jälkeen, joten meillä on paljon puhuttavaa.
Hän tulee kovaa vauhtia kohti rantaa, jossa kaikki flummelit puuhaavat.
Olet oikeassa. Hätistän hänet poispäin.
Se on vain uintia. Ei kouluksi kutsuminen saa lapsia innostumaan.
Teet samaa! - Ei, hätistän häntä poispäin.
Etkä hätistä. Näin hätistetään poispäin.
Valmista. Olette tehneet hyvää työtä.
Ja sinä olet hyvä malli, Kim.
Herra Merihevonen saa vauvan! - Näin hätistetään poispäin.
Minä teen niin. - Etkä tee.
Meriveden juominen tekee hupsuksi, mutta mitä muuta voin?
Hätistän hänet pois! - Kutsut häntä tänne!
Hätistän hänet pois!
Tiedän, että sitä sanotaan traaniksi, mutta silti se satuttaa.
Pelastakaa suuri kukkaflummeli!
Suula.
Yksi kysymys. Kutsuitteko minua vai hätistittekö pois?
Hei. Voin selittää.
Tällä kertaa möhlitte toden teolla. Missä veljesi on?
Toivottavasti Jepson ei nähnyt. - Jepson!
Olen hyvin kärsivällinen.
Mutta välillä johtajan on johdettava, ja siksi, Op ja Ed, -
kiellän teitä osallistumasta kukkafestivaaliin!
Kun me menemme ylös vuorelle, te saatte miettiä tekosianne -
Autiokivellä.
Siksi sillä siis on sellainen nimi.
Tulkaa kaikki.
Siinä meni viimeinen tilaisuuteni kuulua joukkoon.
Ed, tiedän, että tämä vaikuttaa pahalta, mutta...
Unohda koko juttu. Ei se mitään. En ole vihainen.
Olen vain niin... tottunut siihen.
Suula.
Ei nyt.
Sain ajatuksen.
Miten sait minut suostutelluksi tähän?
Nyt tiedän, miksi tämä on Seis, liian vaarallista -aluetta.
Tuhosimme kaikki kukat.
Poimitaan lisää kukkia, niin muut antavat meille anteeksi.
Mennään vielä vähän matkaa.
Op! Voi ei, arvasin tämän!
Pelkään, olen jumissa, yksin ja vähän ylipainoinen.
Mikä hätänä? - Olet elossa.
Jutustelin vain. Näyttää tulevan sade. Ei sittenkään.
Katso tätä! Ja tätä!
En ole ennen nähnyt tätä kukkaa. Saan antaa sille nimen.
Opnikki. Ei, tyhmä nimi. Oprania. Magnolia.
Nämä ovat kauniita.
Tämä voi toimia. - Aivan varmasti... Vau!
Älä edes mieti sitä.
Vähän enemmän, Ed! - Ei ole enempää!
Ei haittaa. Taidan yltää siihen.
Tällaista minun elämäni on.
Mikä tuo on?
- Näetkö saman minkä minä?
Näen, ja se on mahtava! - Totta. Mikähän se on?
En aavistustakaan. En ole nähnyt tuollaista ennen.
Onkohan se jonkinlainen valas? - Valas? Mistä sinä puhut?
Mistä sinä puhut? - Mistä sinä puhut?
Mistä sinä puhut?
Tästä ihanasta, hohtavasta, pyörivästä... Okei, huono homma.
Ed! Auta! Vedä minut ylös!
Käsivarteni väsyivät rapujen tökkimisestä.
Suula.
- Pahus.
Mitä tämä on?
Apua!
Vau! Mitä... Vau! Okei.
Ed, rauhoitu. Mieti asiaa.
Putosimme kukkaan saarellamme ja putkahdimme ulos täällä.
Tajuatko, mitä se tarkoittaa? - Tajuan! En, tajuatko sinä?
En, mutta se on aika hurjaa.
Odota tässä.
Tuossa on jotakin jumissa.
Missä lukulasini ovat?
Hyvät refleksit.
Voi, miten söpö. - Voi, miten söpö.
Hurjan söpö. - Hurjan söpö.
Vähemmän söpö. - Vähemmän söpö.
Ups.
Hetkinen. Seis!
Mitä tapahtuu? Miksi kukkienkeruu muuttui täksi?
Ei hätää. Minä hoidan homman. - Vai niin? Hoida tuo.
Tämähän on mahtavaa.
Mahtavaa? Minne menet?
Vuori, jonka päällä istut, liikkuu!
Ed?
Op! Op! Op!
Tyypillistä.
Kiitos kyydistä. Hei. Eikö tämä olekin mahtava paikka?
Meidän ei olisi pitänyt lähteä Autiokiveltä.
Tule. Ideasi aiheuttavat vain ongelmia, -
joten nyt toimitaan minun tavallani eli Edin tavalla.
Mitä otuksia te olette? En ole ikinä nähnyt söpömpiä.
Menetkö naimisiin nukkeni kanssa? Sinä voit saada kissani.
Miksi sinä sait kissan? Minä haluan kissan.
Taas sinä. - Ymmärsitte väärin. Haluan auttaa.
Anteeksi, että olin tyly. Koirat puolustavat reviiriään, tiedättehän?
Ei. - Emme tiedä mitään.
Aloitetaan alusta. Nimeni on Clarance ja olen koira. Hau, hau.
Hei, Clarance. Minä olen Op, ja hän on Ed, ja me olemme...
Flummeleita!
Pelastamme teidät!
Hei, kamut. Hetkinen, ette ymmärrä.
Minä näytän teille.
Voi miten söpö pikku hauva. Ole hyvä.
Se aikoo syödä flummelin! - Senkin hirviö!
Emme anna sinun kuolla! En tunne sykettä!
Se on donitsi.
Ruokaa, valkoista sokeria, transrasvoja.
Täytyy myöntää, että olemme aika herkullisia.
Okei. Oletan, että teillä on kysyttävää.
Jep. Missä me olemme?
Teidän pitäisi kysyä, milloin me olemme.
Ei, kysymme, missä olemme. - Niin, missä?
Ihan totta, teidän pitäisi kysyä, milloin.
Ei, vaan missä. - Niin, kerro, missä.
Nyt tarvitaan visuaalista apua. Tiedän, missä saatte vastauksen.
Tätä tietä.
Pysähdy, Ed. En tiedä, mitä nämä ovat, -
mutta tuntuu vihdoin siltä, että kuulumme joukkoon.
JÄSEN
Vau!
Tämä paikka on pelottava. Ihoni menee kananlihalle.
Ei millään pahalla - Pysykää ryhmässä.
Meitä. - Mitä me katsomme?
Löysimme meidät. Flummelit.
Eivätkä he tavalliseen tapaansa huomaa meitä. - Tuo on Charlie.
Miten menee?
Hupsis.
Mitä tapahtuu? - Ei hätää. Ne ovat vain malleja.
Tämä on sukupuuttoon kuolleiden eläinten sali!
Siis sukupuuttoon kuolleiden eläinten sali.
Mitä sukupuuttoon kuollut tarkoittaa? - En tiedä. Olen uusi jäsen.
Näettekö, se alkoi... Annan tämän selittää.
Flummelien koko tarina.
Eräs laiva purjehti kohti tuntematonta päämäärää.
Tuon minä näin ennen kuin putosimme siihen kukkaan.
Tässä on Hänen majesteettinsa laiva tutkimusretkellä.
Charles Darwin, Lajien synty -teoksen kirjoittaja.
En vielä. Tutkin Galápagossaaria, ja löysin uuden saaren.
Koti.
Ikävä kyllä tulivuori purkautui. - Ei kotia?
Jäljelle jäi ainoastaan pieni rantakaistale.
Eikä tuo ole edes rannan paras osa.
Saarelta Darwin löysi jäänteitä oudosta rengaseläimestä, -
jolle hän antoi nimen Flummelios hidella eli flummeli.
Hän uskoi tulivuorenpurkauksen tuhonneen flummelit.
Flummelios hidella oli hävinnyt. Kuollut, poissa, hävinnyt.
Kuollut sukupuuttoon.
Kuollut sukupuuttoon? Tarkoitatko...
Mitä? Ovatko kaikki flummelit poissa?
Miten niin kävi? Järjetöntä. Kaikki voivat mainiosti.
Olimme juuri siellä. Paitsi ettemme olleet.
Okei, Clarance. Minä kysyn, että milloin...
Milloin me olemme?
Tämä on siis tulevaisuuden Shanghai, ja muut flummelitko ovat poissa?
Eikö Jepsonia enää ole? - Eikä pikku Bota.
Tai sitä, jonka nimeä ei tiedetä. Yleensä olisi kiva riimitellä.
Älkää surko. Tai surkaa vähän, mutta pysykää koiran messissä.
Tohtori Chungin vaimo Sun on kiva. Hän osaa rapsuttaa vatsasta.
Tohtori Chung keksi, että kukkien avulla voi matkustaa ajassa, -
mutta sitten hän eksyi johonkin paikkaan.
Ratkaisu kaikkiin ongelmiinne on täällä, joten tulkaa.
Odottakaa. En halua kukkaan. Entä jos eksymme kuten Chung?
Olette hyvissä käsissä. Tai siis etutassuissa.
Minun ansiostani Sun ei ole huomannut Chungin katoamista.
Vakuutuin. Tule.
Tervetuloa aikaterminaaliin, terminaaliin, terminaaliin.
Paikkaan, jossa ei ole menneisyyttä eikä tulevaisuutta.
Tohtori Chung keksi, että jokainen portti johtaa eri aikakukkaan -
jossakin menneisyydessä. Esittelen asiaa teille.
Kokeillaan tätä. Itävalta 1787.
Tuo on Mozart. Se musiikkinero.
Okei, katsokaa.
Mikä tämä on?
Nyt hän rehentelee.
Etsitään Galápagos-portin aktivoiva siemen, niin pääsette kotiin.
Kotiin? Tulivuorenpurkaukseen?
Ei, ennen tulivuorenpurkausta, jotta voimme varoittaa muita.
Miten flummelit muka uskoisivat henkensä meidän käsiimme, -
kun he eivät uskoneet kukkiaankaan huomaamme?
Muistatko, kun neuvoin sinua katsomaan tulevaisuuteen?
Tämä on tulevaisuus, sillä vain me -
voimme estää flummeleita kuolemasta sukupuuttoon.
Unohda joukkoon sopeutuminen. Meidän pitää erottua sankareina.
Okei, mutta jos tehdään se, se pitää tehdä oikein.
Keskitytään. Mietitään rauhassa joka siirtomme.
Ilman muuta. Fokus on tärkeintä.
Ei tämä. Ei tämä eikä tämä.
Toimit väärin. - En, vaan oikein.
Napoli, Galileo. Tässä. Galápagos 1835.
Kuule, minä...
Pahus.
Löysin oikean siemenen.
Ehkä meidän pitäisikin kuolla sukupuuttoon. - Huono homma.
Clarance!
Missä olen? Kamalaa. Minun täytyy päästä pois.
Kuka sinä olet? Ernest Shackleton, Shackleton-tutkimusmatkan johtaja.
Ei hätää, olet ystävien parissa. Pääset mukaan Shackleton-tiimiin, -
joka on nimetty minun eli Ernest Shackletonin mukaan. Hyvä koira.
Hei, olen Clarance. Keitä te olette?
Olemme täällä vain palvellaksemme isäntää.
Selvä, voimme esittäytyä myöhemmin.
Tunkeutujia! - Desinfioikaa ne!
Mitä otuksia te olette? Hirviöitä? Avaruusolentoja?
Elviksiä, oletteko Elviksiä?
Emme ole mitään niistä. Olemme Op ja Ed. Olemme...
Ne näyttävät olevan flummeleita, siis Flummelios hidella -lajia.
Saksalaiset kutsuvat niitä "pallo-oravaksi".
Ne kuolivat sukupuuttoon 1800-luvulla.
Minä olen Dottie. Olen drontti.
Burnie on tasmaniantiikeri. ja Alma on meridian gelada.
Meri... - Pelkkä Alma riittää.
Keitä nuo ovat? Ne ovat uusia ja pieniä ja uusia. Uusia kamuja.
Hän on Hoss. Hän on liitukaudelta ja miljoonia vuosia vanha.
Silti hän on vain viiden. - Oletteko uusia sukupuuttoon kuolleita?
Keitä ne ovat? - Me.
Voimme kertoa teille kaiken kaikesta.
Meillä on hieno, kiiltävä esite, tai voisimme laulaa laulun.
Esite kuulostaa hyvältä. - Me laulamme.
Mietit, mitä tarkoittaa kuolla sukupuuttoon.
Pelkäänpä, että vastaus on käsittämätön.
Vuosia sitten oli kuolo koittaa, vaan tohtori Chung tahtoi auttaa.
Hän meidät toi tänne lämpöön, pelasti myrskyltä suojaan.
Hän taitaa tarkoittaa sukupuuttoa.
Me pidämme tätä kotinamme. Paeta tahdo koskaan emme.
On elo täällä rikollista, kun voisimme matkata ajassa.
Muinaisessa New Yorkissa Tokiossa tai Pyreneillä.
Käydä katsomassa Pompeijia. - Ei kannata hankkia pulmia.
On elo vaarallista ja olo turvaton.
Voit tappaa aikaa täällä, tai aika tappaa sinut tuolla.
Nälkä ja pöpöt vaanivat tuolla, virukset ja taudit rohtoa vailla.
Sotia, aseita ja tyranniaa. - Ufoja, lumimies, litteä maailma.
Sinut voidaan räjäyttää, tai voit kuolleena kupsahtaa.
Tai voit jäädä tänne turvaan, missä aika pysyy paikallaan.
On elo vaarallista ja olo turvaton.
Voit tappaa aikaa täällä, tai aika tappaa sinut tuolla.
Joulusaarenrotta, asteekkien kissa, giganttinen hanhi ja jättihirvi.
Jättiläislaiskiainen, jättimajava, venäjännoutaja.
Olisinpa nähdä ne ehtinyt. Nyt on jokainen hävinnyt.
Se on sääli ja homma kamala, niin voi käydä ihan kaikkialla.
Jos haluat olla turvassa on paras pysyä täällä.
On elo vaarallista ja olo turvaton.
Voit tappaa aikaa täällä, tai aika tappaa sinut tuolla.
Ei hullumpaa. - Clarance olisi varmasti tykännyt.
Hetkinen. Clarance Clarance? Clarance Clarance Clarance?
Mitä te teitte?
Se kävi niin äkkiä. Portit sekosivat, -
ja sitten Clarance lensi pois, niin kuin koirat tekevät.
Uusi ennätys. On oltu täällä 10 minuuttia ja meitä vihataan jo.
Viha on vahva sana.
Kaikki järjestyy. Ed ja minä haemme Clarancen ja siemenen takaisin.
Emme tiedä, missä ja milloin Clarance on.
Hän voi olla sieppaajien, kummitusten tai kyklooppien vankina.
Burnie. Clarance voi olla missä vain.
Ei missä vain. Hän on jossain noista paikoista.
Kävisitte siis noissa vaarallisissa ja tuntemattomissa paikoissa -
toivoen, että hyvällä tuurilla törmäätte Claranceen?
Kuulostaa hyvältä suunnitelmalta. Mennään etsimään se koira.
Puhuiko hän vaarasta? - Vaara merkitsee sankaruutta.
He ovat mennyttä.
Anteeksi, oletko nähnyt söpöä pikku koiraa? Tämän kokoista?
Ei!
Oukkidoukki, häivytään.
Jukra, ette kuolleetkaan. - Maksa.
Ei jälkeäkään Clarancesta, ja olimme kuolla. Siksi en tykkää matkustaa.
Tule, Ed. Meillä on monta paikkaa tutkittavana.
Naamani.
Hei, olen tuolla. Hei, minä. Voi ei, minussa on aukko.
Pilailin. Tiedän sen. - Siskosi todella...
Koituu kuolemakseni? - Aioin sanoa energinen.
Minulla on hyvä tunne tuosta portista. Luotatko minuun?
En.
Ahaa.
Tämä rouva ei tykännyt siitä, että sovitimme hänen hattuaan.
Vau, Kleopatran kruunu. Historia on loputon seikkailu.
Millaista siellä on? - Mahtavaa.
Jokainen paikka on aiempaa jännittävämpi. - Ja vaarallisempi.
Kuuntele, Hoss. Kuten olen sanonut aiemmin, -
et halua lähteä tästä turvallisesta paikasta.
Op, hän on vasta lapsi.
Älä innosta häntä. - Minä haluan innostua.
Tunnen olevani jumissa täällä. - Tiedän, mikä piristää sinua.
Suoraan tohtori Chungin liikkuvasta kasvihuoneesta -
Burnie, Australian ihme.
Saimme hyvät paikat. - Tarvitsen tavallisen kapineen.
Sijoitan esineen kahden aikakukan väliin -
ja sanon taikasanan abrakadabra koaladingo.
Minne se katosi?
Ei hätää, Jumbo. Se palaa takaisin, kolme, kaksi, yksi...
Miten teit sen? - Taikuri ei paljasta temppujaan.
Kahden aikakukan välinen yhteys synnyttää vahvan voimakentän, -
joka hajottaa atomit, lähettää ne aikasilmukkaan -
ja kokoaa esineen hetken kuluttua.
Taikuutta.
Kiitos.
Mitä nyt?
Ei hätää.
Hei, herätkää.
Heräämme vain, kun isäntä käskee. Toimimme vain, kun isäntä käskee.
Selvä. Isäntä. Taisin kuulla isännän sanovan, -
että teidän pitäisi murtaa ketjuni, jotta pääsisin vapaaksi.
Kuten isäntä käskee.
Hei! Lopettakaa! Isäntä käskee lopettaa!
Tässä ei käynyt niin kuin toivoin.
Clarance, missä olet? - En näe sitä.
En minäkään. Mutta näen pitkän muurin.
Itse asiassa valtavan muurin.
Mitä nuo ovat?
Taivaankukkia.
Ajattele, jos veisimme nuo flummeleille.
Sinä hymyilet. Sinulla on hauskaa.
Enkä hymyile. Meillä on iso sotku selvitettävänä.
Ja sinä sotket koko ajan lisää. Olet varsinainen sotkija.
Tiedän. Anteeksi. Mikä minussa on vikana?
Ei sinussa ole mitään vikaa. Et vain harkitse asioita.
Meillä on ollut onnea, mutta jossain vaiheessa sattuu vielä haaveri.
Todennäköisesti minulle.
Olet oikeassa, mutta minä parannan tapani.
Tästä lähtien emme tee mitään, ellei kumpikin ole samaa mieltä.
Lupaatko sen? - Minä lupaan.
Odotan, että pidät sanasi.
Mukavaa. Viimeinkin voimme rentoutua.
Puhuin ennenaikaisesti.
On kulunut jo jonkin aikaa. Ovatkohan he kunnossa?
Varmasti heillä on kaikki hyvin.
LEVÄTKÄÄ RAUHASSA FLUMMELIT
Olette elossa.
Hädin tuskin. Taivaankukat olivat tappaa meidät.
Nämä ovat ilotulitteita. Kiinalaiset keksivät ne samoin kuin ruudin.
Niitä oli Qianlongin kruunajaisissa.
Olitte siis Kiinassa vuonna 1736.
Minne te nyt menette?
Miten olisi tämä? - Miten olisi tämä?
Jos haluat sen, sopii. - Kiitos.
Olisipa se oikea flummelien vuoksi.
He eivät tiedä, että lajimme mennyttä.
Olemme mennyttä. Menetimme DJ:mme. Missä Vinny on?
Hei. Anteeksi, että olen myöhässä. - Kriisi on vältetty.
Ai, minun naamani.
Clarance!
Clarance.
Löysitte minut. Olette parempia löytöretkeilijöitä kuin Shackleton.
Ernest Shackleton.
Ilahdutte varmasti siitä, että säilytin tämän.
On vain pieni ongelma.
Ymmärrän. - Minulla on suunnitelma.
Opilla on suunnitelma. - Mikä se suunnitelma on?
Mikä se suunnitelma on?
Hän häipyi. - Jättikö hän meidät noin vain?
Ei, hän ei jättäisi meitä. Me puhuimme tästä.
Op lupasi, ettei enää tekisi niin.
Hän tulee takaisin. Hän varmaankin vain...
Ehkä hän jätti meidät.
Op häipyi, ja minä saan vasaroida kivellä.
Olisi pitänyt arvata.
Mitä tämä tekee tässä?
Voi ei! - Pelastus saapuu!
Hän tulee hakemaan lelua.
Kaikki on kylmää. Tämä on hauskaa. - Op, mitä sinä teet?
Hoss, näetkö Clarancen ketjun? Pure se poikki.
Rikoitte isännän ketjun. Kukaan ei petä isäntää.
Tämä ei ole enää hauskaa.
Juostaan! - Mennään, Hoss!
Clarance, ei! - Siemen!
Emme voi palata kotiin ilman siementä. Käänny.
Ei. Liian vaarallista. - Minua pelottaa.
Käänny, Hoss.
Sain sinut.
Ota se.
Sain sen. Takaisin aikakukan luo. Täyttä vauhtia.
Melkein perillä.
Osaatko pelata tätä? - Pelaammeko me?
Oletteko nähneet Hossia?
Clarance tuli. - Teidän kannattaa siirtyä syrjään.
Mitä tämä on? Ei!
Okei, saimme Clarancen ja siemenen. Me...
Oletko kunnossa, Hoss? - Ei tietenkään ole.
Hän melkein kuoli sukupuuttoon. Puhumattakaan meistä muista.
En ajatellut... - Juuri niin. Et ajatellut.
Etkä kuunnellut. Vaikka katsoit minua silmiin ja lupasit, -
ettet tekisi mitään, ellemme me molemmat olisi samaa mieltä.
Luulin, etten sopinut joukkoon, koska minussa oli jotain vikaa.
Mutta nyt tiedän, että se johtui sinusta.
Mitä tarkoitat?
Elämäni olisi parempaa ilman sinua!
Kaikki järjestyy. Hänen täytyy vain saada rauhoittua.
Mitä sinä teet? - Ed on oikeassa.
Minä olen ongelma, ja hänen on parempi olla ilman minua.
Sama koskee teitä kaikkia. Mutta yhden asian minä voin tehdä.
Varoitan flummeleita. - Älä lähde sinne ilman Ediä.
Aiheutan vain lisää pulmia, ja olen jo aiheuttanut tarpeeksi.
Jos onnistun, Edillä on yhteisö, jonne hän voi palata.
Ja jos epäonnistun, en ainakaan enää voi vahingoittaa häntä.
Antaisitko sen siemenen?
Tule nyt. - Tämä on paha juttu.
Olet upea viejä tanssilattialla.
Kiitos, Mali. Olet sanonut sen jo viisi kertaa.
Mitä hän tekee täällä?
Hei. Pieni muistutus, että tämä on kukkafestivaali.
Toinen muistutus. Sinulta evättiin pääsy kukkafestivaaliin.
Minulla ei ole aikaa kertoa kaikkea, mutta haluan kaikkien huomion!
Oliko pakko? Yritän saada lapsiani nukkumaan täällä.
Nyt saan valvoa koko yön. Kiitti!
Palasin juuri tulevaisuudesta, ja sain selville, -
että menneisyydessä eli nyt meidän lajimme lakkaa olemasta.
Jos haluatte kokea tulevaisuuden, on toimittava nyt menneisyydessä.
Että mitä? - Me kuolemme sukupuuttoon.
Se tarkoittaa kuolemista!
Ei! - Rauhoittukaa!
Kaikki on hyvin. Takaan sen.
Op, olet naurettava. Siksi tämä ilme, olet naurettava.
Mutta puhun totta. Vannon tämän kotilon kautta.
Älä sotke minua tähän.
Todistan teille, että olin tulevaisuudessa.
Suula! - Entä tämä?
Ystävä, ystävä, ystävä, ystävä.
Miksi luulin, että tämä toimisi?
Kylläpä sinä toruit häntä. Muistuta, etten suututa sinua.
Mutta mahdoitkohan olla vähän liian tyly hänelle?
Hän on sentään sisaresi.
Ei, tällaista on ollut koko elämämme ajan.
Ehkei olisi pitänyt sanoa sitä ääneen, mutta se on totta.
Elämäni olisi paljon parempaa ilman häntä.
Voi, Ed. Älä sano niin.
Tässä paikassa kaikki ovat ilman.
Elämme ilman perheitämme, ilman ystäviä.
Välillä ajattelen, ettei tämä ole mitään elämää.
Mutta voin kertoa sinulle, että elämä on rankkaa yksin.
Pilailin. Tiedän, että näytän tältä.
Ed, oletko nähnyt tämän?
Auttaisitko?
Suula.
Katso. Olen takapään kamu.
En välitä.
Wally!
Hei, Wally! Tule tänne!
Wally, minne menet?
Ed? Ed? Ed?
Oletko kunnossa? - Minun täytyy puhua Opin kanssa.
Op! Op! Op! Op!
Ed, katso. Haluatko kirjoittaa kipsiini?
Olisin kysynyt myös Opilta, mutta hän lähti kiireessä.
Lähtikö hän? Minne? - Hän puhui kotiin palaamisesta.
Kotiin palaamisesta?
Kiintoisa esitys. Saimme paljon ajateltavaa.
Mutta puhutaan suoraan. Et sinä ole ollut tulevaisuudessa.
Kyllä hän on, ja minä voin todistaa sen.
Mikä tuo on? - En tiedä, mutta kiva kampaus.
Nimeni on Clarance, ja olen koira.
Sekoitus villakoiraa ja... En tiedä. Äiti oli aika sosiaalinen.
Sinä tulit. Kerro flummeleille, että he ovat pulassa.
He todellakin ovat pulassa minun ansiostani.
Hei, minne sinä menet?
Mitä?
Okei, ehkä hän puhui totta.
Heippa.
Miksi teit niin? Ja miksi teit näin?
Koska vihaan sinua.
Vihaan kaikkia flummeleita!
Vihaan, vihaan, vihaan! Fummelit pilasivat elämäni!
Kerran olin suloinen pentu, joka vain odotti omaa perhettä.
Mutta ikävä kyllä elin maailmassa, jossa oli flummeleita.
Ja flummelit olivat maailman suosituimpia lemmikkejä.
Kaikki halusivat typerän rinkulaeläimen.
"Söpöjä. Niiden läpi voi katsoa." Tajusin.
Kukaan ei halunnut koiraa, jolla oli vatsa.
Mutta eräänä päivänä onneni kääntyi.
Täydellinen. Otan sen.
Tuskin uskoin sitä. Hän halusi minut.
Hän rakasti minua niin, että antoi minulle nimen.
Vien sinut kanssani kotiin, Clarance.
Odotin lämmintä petiä ja puhdasta sanomalehtikasaa.
Mutta sain parempaa. - Hyvä koira.
Tajusin, että olin enemmän kuin lemmikki.
Olin osa tiedettä.
1932: BABE RUTH KERTOO AIKEISTAAN!
Bambino asettuu syöttölaatalle. Hän aikoo lyödä kunnarin.
Hän osoittaa koiraa pikku autossa. Uskomatonta.
Se toimii. Nyt me lähdemme yhdessä.
Rakastin sitä miestä. Tunsin viimein olevani kotona.
Rinta rinnan me matkustimme läpi aikojen ja historian yhdessä.
Mutta eräänä päivänä matkustimme vuoteen 1835 tälle saarelle.
Ja sieltä löysimme paljon niitä typeriä serviettirenkaita.
Tohtori Chung sanoi, että juuri silloin Darwin löysi flummelit -
ja esitteli ne muulle maailmalle.
Hyvänen aika, katsopas sinua.
Eikö se olekin söpö, Clarance?
Hän rakasti niitä. Hän rakastaisi flummeleita minua enemmän.
En aikonut hyväksyä historian kulkua. Saatoin muuttaa sen.
Taitaa olla valmista. Oletko valmis uuteen seikkailuun, Clarance?
Apua!
Juuri niin. Petin isäntäni.
Olen roisto, ja roistot tekevät niin.
Työnsin hänet porttiin ja huolehdin siitä, -
ettei hän pääsisi ikinä takaisin.
Sen jälkeen mikään ei estänyt minua tuhoamasta teitä.
Ei se ollut tulivuori. Se olin minä.
Massatuhopommi aktivoitu. Jatketaan pehmeän jazzin parissa.
Se oli nopea reissu, mutta ehdin paljon sinä päivänä.
Kolme, kaksi, yksi. Nolla flummelia.
Tehtävä suoritettu.
Ja se oli suoritettu, kunnes te kaksi hularengasta ilmestyitte.
Mutta asia on hoidossa. Veljesi on niiden pelkurien luona, -
jotka pysyttelevät aikaterminaalissa, etkä sinä pääse täältä elävänä.
Flummelien tuhoon 30 minuuttia.
Enemmän aikaa kuin oletin. Ei paljon, mutta...
Halusin kolme minuuttia, mutta tassuni ovat kömpelöt.
Sama se. Saat katsoa eturivistä lajisi tuhoutumista.
Heippa.
Hän on liian hassu, jotta hänelle voisi olla vihainen.
Katsokaa, löysin tohtori Chungin. - Mitä?
Palasin takaisin mukanani viimeinen tasmaniantiikeri.
Se raapi minua perusteellisesti.
Mitä? En mene vieraiden kyytiin.
Videointi käynnissä. Keksijäloki, 20. kesäkuuta.
Tuona päivänä hän katosi.
Tänään tapaan sankarini, tutkimusmatkailija Zheng Hen.
Hän teki ensimmäisen merikortin.
Ken tietää? Ehkä näen hänet piirtämässä sitä.
Lähdetään vuoteen 1417.
1417. Nyt tiedämme, minne hän meni.
Oletko valmis seuraavaan seikkailuun, Clarance?
Apua!
Clarance? Miksen salaliitto- teoreetikkona tajunnut sitä?
Voimme yhä pelastaa Chungin, jos käytämme sitä siementä...
Tai sitten ei.
Viimein tiedämme, missä Chung on, muttemme voi hakea häntä.
Paitsi jos...
Ahaa!
1418.
Ei, tohtori Chung sanoi menevänsä vuoteen 1417.
Hän lähti varmasti mukaan Zheng Hen tutkimusmatkalle -
Malakkaan vuonna 1418, jossa sijaitsee toinen aikakukka.
Tarvitaan vain jonkinlainen opaste, joka johtaa hänet kukan luo.
Mikä se olisi?
Täydellistä. - Annetaan hänelle myös esite.
OLIMME FLUMMELEITA
Ed? - Op, olen pahoillani.
En tarkoittanut... - Flummelien tuhoon 15 minuuttia.
Mikä tuo on?
Mitä täällä tapahtuu?
Ei meitä tulivuori tuhonnut.
Clarance sen teki tuolla pommilla. Hän sulki kaikki luolaan -
ja lukitsi minut tähän puuhun, ja kaikki on lopussa.
Mikään ei ole lopussa ennen kuin me päätämme niin.
Olin väärässä, kun sanoin, mitä sanoin, -
ja haluan sanoa, etten tarkoittanut sitä.
Olet aina tukenut minua, ja elämäni olisi arvotonta ilman sinua.
Mitä sinä puhut? En osaa tehdä mitään oikein.
Sinä ja minä ja kaikki muut flummelit tiedämme sen.
Kuka piittaa muiden flummelien mielipiteistä? Olen tosissani.
Murehdin niin paljon sopimisesta joukkoon, -
etten tajunnut, että parasta on olla tässä.
Sinun kanssasi. - Minä möhlin koko ajan.
Mutta ellet olisi möhlinyt, emme olisi pudonneet kukkaan.
Sinun ansiostasi me voimme pelastaa lajimme sukupuutolta.
Mitä me nyt teemme? - Minä kerron sinulle.
Me pelastamme flummelit, koska hekin pelastaisivat meidät, -
jos tilanne olisi toisinpäin. Luultavasti.
ME OLEMME FLUMMELEITA
Saatko minut irti tästä?
Ei ongelmaa. Yhdistelmiä on vain miljoona.
Ei.
Kiitos. Ensi kerralla tökin teitä lempeämmin.
Tule. Ei anneta sen söpön sekopään päästä pälkähästä.
Haloo. Huhuu!
Mitä?
Mitä ihm... Ei, ei, ei, ei voi olla totta.
Mikseivät ne flummelit voi vain kuolla?
Tarvitsen apua. Isoa apua.
Milloin pommi räjähtää? - Flummelien tuhoon 9 minuuttia.
Tiedän, että tuo on kuolemaksi, mutta se on avulias.
Olette poissa ennen sitä. - Mitä aiot tehdä, karvapallo?
Olet yksin, ja meitä on kaksi. - Että satuitkin mainitsemaan sen.
Mikä tuo on?
Sanokaa hei kykloopilleni.
Jos mietitte, onko muinaisia kreikkalaishirviöitä, niin on niitä.
Okei, Greg, tiedät tehtäväsi.
Sukupuuttoiset valmiina taistoon!
Burnie.
Hoss.
Alma.
Ja Dottie.
Ajoin autoa ensi kerran, ja törmäsin vain yhteen jalankulkijaan.
Ystävät. - Lähditte terminaalista.
Se oli paras päätökseni pitkään aikaan.
Tai huonoin päätös. Kaikki autoon.
Minähän sanoin, että kyklooppeja on olemassa.
Irrota se. Se seuraa meitä.
Yhdellä silmällä syvyysnäkö puuttuu. Se ei osunut edes Hossiin.
Ei millään pahalla.
Olet oikeassa. Tulkaa.
Kyklooppi, et osu minuun! Et osu minuun!
Saat sata pistettä, jos osut napakymppiin.
Voimaa heittoon!
Puhun sinulle, kyklooppi! - Lötkökäsi! Lötkö!
Älä, Greg! - Se toimii!
Ei, älä! Senkin yksisilmäinen ääliö! - Noloa!
Vihaan teitä kaikkia!
Hän on tosi, tosi, tosi ruma, märkä koira.
Tuolla luolassa mietin todella pitkään teitä kahta ja sitä, -
mitä tekisin, jos pääsisimme ulos hengissä.
Päädyin tähän.
Voidaanko jatkaa myöhemmin? Saari räjähtää kohta!
Aivan. Flummelien tuhoon seitsemän minuuttia.
Mitä me teemme, Jepson? - Voimme tehdä vain tämän.
Kysymme Opilta ja Ediltä, ja noudatamme heidän neuvoaan.
Ed, mitä mieltä olet?
Niin... Tuota...
Laiva! Tuo on Charles Darwin, se museoelokuvan mies.
Jos ehdimme rannalle, hän voi ehkä pelastaa meidät.
Elokuvan? - Mies?
Pelastaa? Tiedän, mitä se tarkoittaa, ja se on hyvä juttu.
Mutta mitä nuo ovat?
Jepson, he ovat sukupuuttoiset.
Tervetuloa. Onko heissä jotain vikaa? Heillä ei ole aukkoja.
Paikka, Hoss. Istu.
PAIKKA HOSS ISTU
Hoida kaikki alas rannalle.
Herätämme Darwinin huomion taivaankukilla.
Taivaankukilla? - Vauhtia, Burnie.
Menkää!
Heitä ei ole desinfioitu. - Ei ole aikaa. Mene.
Tämä on painajaiseni!
Haluan vain kiittää kaikesta. Yritä olla putoamasta kuolemaan.
Tietenkin. Pöllönäkö minua pidät?
Täältä tullaan!
Ne näyttävät taivaankukilta. Hyvin keksitty nimi.
Mitä ihmettä?
Hyvänen aika. Noin monia upeita olentoja.
Voimmeko purjehtia tuonne? Ole kiltti.
Hyvä on, mutta tuo on sitten viimeinen saari. - Jippii!
Hän näki meidät. Op ja Ed onnistuivat.
Tuntuu kummalta sanoa niin.
Tuo on Opin ja Edin tapaista.
Ups. - Ajatella, että tähtäsimme liian hyvin.
Hei, iso kaveri. Et halua syödä meitä.
Syö vain minut. Jätä Ed henkiin.
Olit kiltti, kun sanoit niin. Siis suun ulkopuolella.
Tarkoitin sitä. Nielaisisipa se minut ensin, niin eläisit pitempään.
Olisinpa ensiksi. En halua nähdä, että sinut nielaistaan.
Ed. - Voi, Op.
Olemme elossa ja haisemme kykloopinhengitykseltä.
Tuon ison silmän takana on vielä suurempi sydän.
Sinulla on reikä hampaassasi.
Op, en usko, että laiva ehtii pelastaa meidät.
Sain ajatuksen. - Tiesin sen.
Kyklooppi heittää meidät aikakukan luokse.
Rannalla käskemme kaikki sen sisään ennen kuin pommi räjähtää.
Selvä. Toistit hienosti suunnitelman.
Sinä pystyt siihen. Luotamme sinuun.
Odota! Ehkä pitäisi heittää alakautta.
Hyvin tähdätty, Greg. Olet luonnonlahjakkuus.
Suula.
Todella fantastista.
Ennen tietäisi paremmin, sanoisin, että olennot yrittävät kommunikoida.
Ehkä ne sopeutuvat muutoksiin jotta selviäisivät hengissä.
Ehkä ne kehittyvät tai jotain.
Roskaa.
Kehittyvät.
Tännepäin.
Pudottakaa se, rinkelit!
Saari räjähtää pian, ja vain minä selviän.
Antakaa aikakukka minulle!
Sanoin, että antakaa se minulle!
Op-hyppy! - Hei!
Pahus.
Hieno Op-hyppy. - Opin parhaalta.
Tulkaa takaisin!
Op, katso. Ranta.
Pahus. Unohdan aina tämän jyrkänteen.
Pääteasema, luuserit.
Antakaa kukka minulle.
Minulta loppuivat ideat.
Minulla saattaa olla sellainen Op-idea.
Oletko ihan hupsu? Olimme vähällä kuolla.
Tällaiseltako minä saan sinut tuntemaan koko ajan?
Suurin piirtein. - Olen pahoillani.
Unohda se. Nyt tarvitaan aikakukkia.
Aikakukkia. Montako kertaa löit pääsi?
Viisi tai kuusi. Ahaa!
Hyvä, nyt meillä on kolme aikakukkaa. Mitä niillä...
Burnien temppu!
Jihuu! Flummelien tuhoon kaksi minuuttia.
Voisitko olla hiljaa? - Hiljeneminen käynnistetty.
Hiljenemiseen neljä minuuttia.
He eivät selviä. - Emmekä mekään.
Okei, Ed. Yritä jotain muuta kuin laivan sytyttämistä tuleen.
Uskotko, että tämä toimii? - Ei aavistustakaan.
Ei, älkää! - Flummelien tuho 30 sekunnin kuluttua.
Minun täytyy päästä eroon tästä pommista.
Ei, lennä ylös! Ylös! Ei!
Abra - Kadabra.
Koaladingo! - Koaladingo!
Yhdeksän, kahdeksan, seitsemän, kuusi, -
viisi, neljä, kolme, -
kaksi, yksi.
Suula.
Kuninkaan kasari! - Majesteetin mureke!
Lähes 200 vuotta sitten esi-isäni purjehti täällä -
mukanaan itse Charles Darwin.
Hän väitti, että täällä oli saari, joka räjähti ja katosi.
Minulla taisi olla sukulainen, joka teki samoin.
Kuninkaan kasari! - Majesteetin mureke!
Olemme hengissä! Tai ainakin minä olen.
Ed, oletko hengissä?
Luullakseni. Entä muut?
Ed? - Dottie?
Ed! - Dottie!
Hoss ja te kaikki muut.
Olette hengissä. Olette kaikki hengissä.
Pelastuimme. - Opin ja Edin ansiosta.
Olemme sukueloiset. Varmastikin se sana on olemassa.
Olitko huolissasi minusta?
Ehkä hiukkasen.
Kiusallista.
Te teitte sen! Mitä te siis teittekään?
Burnien tempun suuressa mittakaavassa.
Aikakukkien avulla saimme saaren katoamaan ennen räjähdystä.
Minun temppuni? Olin oikeassa kukkien ja kyklooppien suhteen.
Minkä muun suhteen olen oikeassa? Pelottavaa.
Tämä ei ole ohi! - Suula.
Juoksen kukkaan, ja yritän yhä uudelleen, -
kunnes te kaikki olette kuolleet sukupuuttoon!
Istu! - Minä istun.
Se toimi. Tohtori Chung palasi.
Olet ollut hyvin tuhma koira, Clarance.
Se oli vasta alkua. - Makuulle!
Kun olen valmis... Saatte tuta raivoni...
Leiki kuollutta. - Kirottu tottelevaisuuteni.
Flummelios hidella.
Yhtä söpöjä kuin aina. Ja omat sukupuuttoiseni.
Ihana nähdä sinut ja sinut ja sinut ja...
...sinut?
Milloin me olemme? - Pitäisi kysyä, milloin...
Kysyitkin.
Juhlimme 2000-luvun suurimman löydön yksivuotispäivää.
Lajia, jonka luultiin kuolleen sukupuuttoon. Flummeleita.
Aivan. Halittavan suloisia, söpöjä flummeleita, -
jotka löysi kasvitieteellinen astrofyysikko tohtori Lee Chung.
Olen niin ylpeä sinusta, Lee. Olet nyt paljon puheliaampikin.
Hän palasi. Mitä kuuluu, sisko?
Jopas. Oletko taas takapään kamu?
En, olen etupään heppu. - Ja ihan ilman apuani.
Oletko käynyt tohtori Chungin kanssa mahtavissa paikoissa?
Takuulla. Koko ajan uusia seikkailuja.
Mitä teitte Clarancelle? - Hänet pantiin jäähylle.
Koiralla ei pidä olla isäntää, joten kun olen laskenut kolmeen, -
sidomme Shackletonin, viemme hänen aluksensa -
ja purjehdimme jonnekin lämpimään kuten Caboon.
Tai jonnekin muualle.
San Diegoon? Roomaan? Pariisiin? Siellä koirat pääsevät ravintolaan!
Minä tulen, Hoss.
Hienoa työtä kaikilta. Kiitos avusta.
Op ja Ed, mitä pidätte tämän vuoden kukkalautoista?
Ne ovat hienot. - Näytän aika rotevalta.
Anteeksi, että hampaat ovat keltaiset. Valkeat kukat loppuivat.
Ed, minulla on sinulle yllätys. - Rakastan yllätyksiä.
Tai siis en, joten kerro, etten ylläty liikaa.
Mitä? Jessus.
Ei hätää, Ed. Sinulla on varmaan paljon aikaa valmistautua...
Op, en tiedä, kestänkö enää enempää yllätyksiä tänään.
Usko minua, rakastat tätä.
Näimme viimeksi vuonna 1835. Meillä on paljon puhuttavaa.
Aloittakaa vain. Haen hänelle lasin vettä.
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service