Ester?
Mitä kello on?
-En tiedä. -Pasta! Täytyy mennä kouluun.
Ai niin, ja nämä. Täytyy palauttaa nämä ennen kuin äiti huomaa.
-Menetkö kouluun tänään? -Joo, lupasin isälle.
Älä mene, jos et ole siihen valmis.
Joo, mutta kyllä se siitä.
Okei. Minä vien nämä nyt.
Sinä pelästytit minut.
Mitä sinä teit radion kanssa?
Minä löysin taajuuden...
Minä kuulin äidin äänen.
Älä sano minua hulluksi. Minä kuulin hänet. Se oli äidin ääni.
-Näit varmasti unta. -Se ei ollut unta! Minä kuulin hänet!
Sinun täytyy hyväksyä, että äiti on kuollut.
No, miten sinä voisit... kuulla hänen äänensä?
Ehkä...
Se tuntui niin todelta, mutta...
Ehkä se oli unta.
Älä kehitä pakkomiellettä tähän.
Jos hän oli oikeasti sairas, mikset sinä ikinä sanonut mitään?
Hän jatkoi tutkimustaan.
Äiti salasi sinulta ja minulta kaiken.
Hän salasi kaiken kaikilta.
En tiedä, tunnetko olevasi jotenkin vastuussa äidin kuolemasta.
Minä kuitenkin lupaan, että se ei ollut sinun vikasi.
Joten lopeta tämä nyt, ole kiltti. Niklaksen tähden.
Niklas, hän...
Hän alkaa muistaa asioita. Hän muistaa... asioita.
Älä vedä Niklasta mukaan tähän.
Tiedän, että sinä näytit hänelle ne kirjat.
Hänellä on tarpeeksi vaikeaa jo valmiiksi. Ymmärrätkö?
Ei, en ymmärrä.
Minä pyydän. Ole kiltti ja lopeta.
Mitä pirua sinä salaat?
Sinä olet perinyt äitisi parhaat piirteet.
Sinä olet perinyt hänen lahjansa.
Pidä siitä huolta. Pidä itsestäsi huolta.
-Hei. tervetuloa takaisin. -Hei.
No niin, jatketaan prerafaeliitin parissa.
Maalauksen nimi on Ofelia . Sen on maalannut John Everett Milllais -
vuonna 1852.
Tietääkö joku, kuka Ofelia oli?
-Eikö hän ole Shakespearesta? -Kyllä.
Aihe on otettu Hamletista.
Ofelia sekoaa, kun Hamlet murhaa vahingossa hänen isänsä,
joten hän tappaa itsensä hukuttautumalla.
Teoksen tyyli on naturalistinen...
Äiti! Äiti!
Äiti!
Lisa!
Äiti!
-Mitä sinä teet? -Minä...
Amina kyseli vointiasi.
Minun täytyy mennä.
SANOTAAN, ETTÄ ODIN VOI HERÄTTÄÄ KUOLLEET TAIKARIIMUJEN AVULLA.
HEI, AARON. VOIDAANKO TAVATA?
Niklas, oletko kotona?
Sano jotain, tai sitten älä.
Hei, minä tässä. Soita kun kuulet tämän.
Mitä pirua?
Haista paska, sinä saakelin ämmä!
-Mitä? -Sinä panit Sebastiania.
Koko perkeleen koulu tietää. Näin videon, kaikki näkivät sen.
Miksi?
Sinullahan on poikaystävä?
-Mutta me... -Panitko minunkin poikaystävääni?
Ei se mennyt niin.
Miten niin? Miten sitten?
Rakastitko Sebastiania?
Tiedätkö, mikä tässä on sekointa?
Sinä lohdutit minua ja itkit itsekin.
Samalla kun puuhailit selkäni takana.
Kauanko sitä oli jatkunut?
-Ei sillä ole väliä... -Vastaa!
-Kauanko sitä oli jatkunut? -Sillä ei ole väliä.
Se on minun ja Sebastianin välinen asia.
Älä yritä, Ester.
Minä murskaan sinut. Ymmärrätkö?
Ole hyvä ja kuole.
MERAL HALUAA TAPPAA MINUT. TOIVON MUKAAN SINÄ ET. JUTELLAAN MYÖHEMMIN?
Voi paska!
Halusin vain kiittää.
Sitä, että menit tänään kouluun.
-Se helpottaa. -Ei helpota. Minulla on kamala olo.
Tiedän sen.
Tunnet ehkä olevasi yksin, mutta et sinä ole.
Me kaikki käymme läpi oman helvettimme.
Sinulla on koulua huomenna.
Joten...
Käy nukkumaan.
Nuku hyvin.
Miten Tuva kuoli?
Tiedät, etten voi puhua siitä. Se on osa poliisitutkintaa.
Eli sitä sinä tarkoitat, kun sanot että me olemme turvassa?
"Se mitä ei tiedä, ei voi satuttaa", vai kuinka?
Papereissa ei ole mitään. Ei mitään.
Me elämme valheessa.
Istu.
Minä huolehdin ettei sinulle käy mitään, Ester.
Jooko?
Minä lupaan sen.
Miten voit luvata sen, jos et tiedä mitään?
Sinä kirjoitit "itsemurha" poliisiraportteihin.
Tuva ei todellakaan tappanut itseään.
Ne tiedot ovat salaisia, Ester!
Niiden lukeminen on rikos.
Meinaatko pidättää minut?
Tässä on kyse paljon muustakin kuin mitä poliisiraporteissa lukee.
Nämä asiat eivät saa tulla julkisiksi.
Sinun täytyy antaa minun tehdä työni.
-Hei. -Hei.
-Anteeksi, pelästytinkö? -Ei, et ollenkaan.
Yllätyin vain yhteydenotostasi.
Joo... Kiitos että halusit tavata.
Vaikka olen käyttäytynyt oudosti.
Minun täytyy saada puhua jollekulle.
Okei.
Otatko kahvia?
Joo.
Osa näistä on tosi hyviä.
Joo, niissä on potentiaalia.
Ne eivät pärjää sinulle, mutta...
Kiitos.
En tiedä...
Sinä et usko minua.
Miten niin? Mitä on tapahtunut?
Tuntuu, että pääni alkaa seota.
Että olen tulossa hulluksi.
Ihan kuten äiti.
Tuo kuulostaa loogiselta päättelyltä -
ja se viittaa siihen, että sinä et ole hullu.
Hullu ei ymmärrä olevansa hullu, eikö niin?
Mikä saa sinut tuntemaan noin?
Siitä lähtien kun palasin olen nähnyt unia hereillä.
Sekä nähnyt näkyjä äidistä.
Ja järvestä.
Järvestäkö?
Löysin äidin muistiinpanot. Hän löysi järvestä jotain.
Uskon, että se liittyy koulun kuolemiin.
-Eli Tuvaan... -Ja Sebastianiin.
Lisäksi on muitakin.
Retkeilijöitä katosi järvellä.
Ruumiita ei koskaan löydetty.
Siellä on jotain.
Äiti kuoli tutkiessaan asiaa.
Anteeksi, mutta...
Eikö äitisi ottanut oman henkensä?
Se on virallinen tarina.
Okei.
Kerro kaikki alusta lähtien.
KUUNTELIN BIISEJÄSI TÄNÄÄN. MEILLÄ OLI JOTAIN ERITYISTÄ.
IKÄVÖIN SINUA ÄLYTTÖMÄSTI. SINÄ ANSAITSET PAREMPAA KUIN MINUT.
KADUN TEKOANI IKUISESTI.
Sinä pidät minua hulluna.
En.
Mutta...
Tuo kuulostaa hieman...
Sekopäiseltäkö?
Minä haluan uskoa sinua.
-Osaatko olla avoimin mielin? -Ei kyse ole siitä...
Tarinasi sotii kaikkia luonnonlakeja vastaan.
Kaikkia tieteellisiä selityksiä vastaan.
Minä tarkoitan...
Aaveita ei ole olemassa, Lisa.
Et voi kuulla kuolleiden ääniä radion kautta.
Ja sittenkö on olemassa hirviö?
Kuuntele itseäsi, Lisa.
Taikuutta, verirituaaleja ja...
Sitä tapahtui tuhansia vuosia sitten.
Me olemme kehittyneet pitkälle. Me tiedämme, ettei sellaisia ole.
Tänne palaaminen on ollut sinulle äärimmäisen rasittavaa.
Lisäksi koet syyllisyyttä siitä, ettet ollut Niklaksen tukena.
Mutta tämä...
Okei, sinä et siis usko minua.
Odota... Älä mene.
Lisa, minä...
Älä mene. Minun täytyy vastata tähän...
Haluan jatkaa tätä keskustelua ja kuunnella sinua.
Minun täytyy kuitenkin vastata.
Minä haluan kuunnella sinua. Odota tässä.
Okei? Lupaa.
Okei.
Haloo?
Lisa.
Mitä sinä teet?
-Odota. Anna minun selittää. -Mitä tämä on?
-Anna minun selittää! -Minä uskoin sinua!
-Usko pois... -Minä luotin sinuun!
Lisa!
Lisa, odota!
Anna minun selittää!
Lisa!
Minä olen odottanut sinua.
Isä?
Älä pelkää.
Sinä olet yksi meistä.
Tekstitys: Anni Mentula www.plint.com