Hei.
Hva er det som skjer?
Jeg ser syner, jeg vet ikke hva som er
virkelig eller...
Fy faen.
Kan jeg bli her?
Absolutt.
Kom.
Lisa.
Du er en av oss.
Du har begavelsen.
Akkurat som moren din.
Jeg...
Jeg fant alt, og jeg hørte henne.
Du sa at jeg drømte.
Hun var aldri syk.
Hvorfor døde hun?
Hvorfor døde Tuva og Sebastian? De var uskyldige.
Vi vet ikke hvorfor den velger unge.
For over tusen år siden ble en pakt inngått.
For fred og fruktbarhet
for alle som bodde her.
Men...
I ulike tidsperioder...
...har vokteren i innsjøen våknet.
Og krevd offer.
Men hvorfor mamma?
Hvorfor?
Det er en blodslinje.
Det er en pakt med innsjøen.
Moren din tilhørte den blodslinjen.
Akkurat som Niklas.
Og deg.
Hvorfor tror du at du kom hjem igjen?
Den kalte på deg.
Gjennom tegningene dine.
Visjoner.
Du løy til meg.
Hun tok ikke sitt eget liv.
Du lot meg tro at hun var gal.
Hun var ikke gal.
Vicky ville bare beskytte dere.
Sine egne barn.
Men det ble for sterkt.
Vi ville holde dere utenfor.
Beskytte oss.
Hun forsøkte å stoppe det.
Hun visste, og det drepte henne. Dere må stoppe det!
Vi vet ikke hvordan vi stopper det.
Så dere...
...sa at...
...at hun
var gal
og at hun tok sitt eget liv
for å...
...beskytte hemmeligheten?
Pakten er til for å beskytte innbyggerne.
Beskytte alle i Odensfors.
Mamma!
Jeg tror moren din forsøkte å stoppe det for å beskytte dere.
Deg og Niklas.
Var det verdt det?
Lisa.
Det skulle ikke bli sånn!
Vi gjør det nå.
-Hun må ofres. -Der er hun!
Så du henne?
Lisa!
Vent, Lisa!
La oss forklare!
Lisa!
Lisa.
Er du her?
Vi trenger din hjelp.
Prøv å forstå det.
Jeg vet at alt dette er helt sykt.
Da du fortalte...
Jeg ville virkelig hjelpe deg.
Lisa.
Hun er kanskje her nede.
Petra...
Hun kan være hvor som helst.
-Det er kanskje til det beste. -Hva mener du?
Du vet hva jeg mener.
-Om du ikke var politi... -Så hva?
Vi velger ikke, det vet du.
Jeg skulle ønske det var annerledes.
Lisa gjør kanskje det eneste rette.
Lisa.
Beklager, jeg kan ikke la deg dra.
Vær så snill.
Om det er som pappa sier,
at jeg har en begavelse, la meg prøve å bruke den.
Det er ikke min avgjørelse.
Du må gå tilbake.
Vær så snill.
Si at du ikke fant meg.
Hva kan du gjøre?
Jeg vet ikke, men...
Jeg må prøve.
-Det er Lisa, jeg kan ikke... -Nei.
Hun er sint på meg eller noe.
Hvorfor det?
Fordi jeg ikke tror på henne.
Jeg har bare bestemt meg for at mamma var sprø og tok livet av seg.
Jeg har akseptert det og gått videre.
Nå har Lisa vist meg mammas gamle bøker.
Det stemmer overens med det
Emil har sagt.
Han har undersøkt cryptider.
En type monster.
De eksisterer eller eksisterer ikke.
Da jeg svømte, følte jeg...
Det var noe der.
I vannet.
Du vet...
-Da Tuva nesten druknet. -Ja?
Da hun kom opp, sa hun at...
det var som om noe dro henne ned.
Ikke fysisk, mer som en følelse.
-Ok. -Som om...
Som om hun ønsket å bli dratt ned.
At hun ville dø, eller?
Ja, på en måte.
Jeg må på skolen for å hente noen bøker.
Ok.
Vi kan vel snakkes senere?
Ja.
-Ha det. -Ha det.
Hei.
-Er Lisa hjemme? -Nei.
Du vet at hun har lest mammas dagbøker?
Hun sier at det er budskap og ritualer i dem.
Har du sett tegningene hennes?
Hun er akkurat som mamma.
Hva?
Hun er akkurat som mamma.
Hvorfor var mamma så besatt av innsjøen?
Ikke åpne den døren.
Men jeg husker.
Jeg vet hva jeg har sett.
Du fant mamma.
I innsjøen.
Og jeg dro henne ut.
Og nå føler Lisa en enorm skyld for at hun ikke kunne gjøre noe.
For alt du gikk gjennom.
Da hun forlot oss.
Og nå er Lisa tilbake.
Hun skal bearbeide den sorgen.
Hun har det ikke bra.
Og nå søker hun etter en slags sannhet.
For enhver pris.
Men det finnes ingen.
Og hva om det er sant?
Ester...
Nei!
Ester!
Hallo, det er meg!
Lukk opp, Ester!
Lukk opp!
Ester!
Hva faen gjør du? Se deg for!
Ester?
Hallo, hva har skjedd?
Bitch.
Niklas!
Jeg var på skolen.
Ro deg ned.
Ta det med ro.
-Hva har skjedd? -Jeg så henne!
Tuva!
-Hva? -Ja, nå!
Hun jaget meg.
-Så du ser også... -Hva mener du?
Har du sett henne?
Jeg vet ikke hva jeg ser lenger.
Hvorfor ser vi henne? Hun er død.
Og Tuva så Sebastian.
Og...
Hun så Sebastian, og så døde hun!
-Ro deg ned. -Jeg kan ikke dra hjem.
Nei, du blir med meg. Vi gjør dette sammen.
Ta det med ro. Kom.
Jeg savner Tuva.
Jeg også.
Det føles som om hun var den eneste som forsto meg.
Hvorfor Sebastian?
Jeg vet ikke.
Det var vel et slags...
forsøk på å dempe det.
Jeg ødelegger alt.
Det er ikke din feil at han døde.
Jeg mente oss.
Har du følelser for Amina?
Jeg har bare elsket deg.
Tekst: Kjetil Almås www.plint.com