DETTA HAR HÄNT...
Enligt Aelita existerar jag inte om tio år.
Vad menade hon med det?
Men traumat lämnar ett spår.
När jag inte kan sova ligger jag där och försöker förstå dig och din syster.
Vi planerade bara att adoptera en.
- I så fall... - Jag går inte utan Wolf.
Hur känns det när ni länkar er haptik?
Det känns som kärlek, om man inte vet bättre.
Tydligen har du ordnat ett jobb åt mig.
Jag har en morot och en piska.
Jag är nyfiken på piskan.
Nästa hamnar i örat.
Ja, Wolfy, i grytan, kom igen.
Är det allt?
Säger du att det var allt från staden?
- Omars kom dit först. - Du stal.
- Angus, sluta! Släpp! Sluta! - Din lögnare! Tjuv!
Tjuv.
Sluta bråka, Angus. Sätt igång istället.
Vad gör du?
Jag är rättvis. Han gör inte sitt.
- Jag hjälper. - Ge honom ditt, då.
Jag vill inte ha det.
Visst, jag ger det till musen.
Vad händer då?
Då ber han om en skvätt mjölk.
Nästa!
Vad är det?
De ger bort mat.
Skumt, eller hur? Jag har aldrig sett det förut.
Vet du vad?
Det är dags. Gå och ta en titt.
Det gör han inte. Ungar blir bortrövade.
Måste din flickvän skydda dig?
Duktig kille.
Staden vill rensa gatorna och det inkluderar oss.
Var inte dum, Wolf.
Ser du det där?
Det är sista gången vi ses. Jag blir inte bortrövad.
Wolf!
HÄLSOVÅRD
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Wolf!
Aelita!
Ett implantat och två perifera CPU?
Är det allt från Aelita?
Det här är störande.
Jag är frestad att kasta dem i floden
så att det är över.
Ash och Ossian borde kunna spåra var periferierna skickades från.
Om de kan låsa upp implantatet...
Inte troligt, det är krypterat.
Det finns andra vägar att gå.
Många fler för andra, med början av ett lik
som snart upptäcks, om det inte hittats ännu.
Och ditt DNA, måste vi anta,
är ganska fritt utspritt överallt.
Jag skulle skicka ett team för att städa upp,
men om de upptäcktes här, då...
Du måste förbereda dig på att Aelita är död.
Varför?
Hur länge klarar hon sig utan immunitetsförstärkningen i implantatet?
Vad i helvete?
Flynne, vi har sällskap.
Läget, Tommy?
Jag hade bara vägarna förbi.
Jag såg dig och Corbell Pickett skaka hand på Jimmy's.
Jag var lite orolig.
Alla övergivna fordon, kulan,
alla drönare som flyger runt.
Jag tänkte kolla läget.
Mina egna kläder, min egen bil,
jag är här som en vän, inte polis.
Jag uppskattar det,
allt du säger, men...
...du behöver inte oroa dig för oss.
Hur är det med dig, Flynne? Är du okej?
Ja.
Ja, det är vi båda.
Då så.
Jag sa det jag ville.
Ni två kan tänka på det.
Och Burton,
kom ihåg att jag är din vän.
Du behöver nog en.
Det ska jag.
Jag hatar att ljuga för honom.
Jag kan inte fortsätta med det.
Det ligger döda kroppar bakom huset.
Tommy är vår vän, så länge han inte känner till dem.
Gör han det, måste han göra sitt jobb.
Så är det bara.
Och det vi säger till alla andra?
Vi behöver hjälp.
Jag tror inte att du tänker klart.
Va?
Du kan inte vara rationell.
Skojar du?
- För att jag är kvinna? - Det är inte det jag menar.
Alla är inte kallblodiga som du och dina soldatvänner.
Alla vill inte vara det.
Du är för involverad.
Vad menar du?
Har du gått igenom mitt skräp?
- Det låg precis där. - Du måste gå.
Ut ur mitt rum, Burton. Nu.
Gå!
Jag vet att mycket hemskt hände dig under kriget.
Jag förstår det och jag hatar det.
Men du valde det.
Du fick se mycket innan de hemska sakerna hände.
Men jag stannade här.
Jag tog över när pappa dog.
Och när mamma blev sjuk och du kom hem,
det var bara jag.
- Jag hade inget. - Jag vet.
Inget! Bara en simulering
och en dum förälskelse. Men jag är inte dum.
- Flynne. - Det var viktigt för mig.
Det hjälpte mig.
Du har ingen rätt
att komma hit och säga så.
Flynne!
Flynne?
Helvete.
Leon!
Var han inte lite lättare?
Smalare runt axlarna, menar jag.
Vi använde hans senaste skanning, sju veckor gammal.
När vi matar in gång- och hållningsanalys
kanske han är annorlunda.
- Har ni inte gjort det? - Nej, ma'am, men...
Ja. För all del.
Bättre.
Tala.
Modell X40927A
till er tjänst, ma'am.
Har du lagt in något?
Ni ville ha ett rent system.
Röstskanning och självkänsla, tack. Jag tar hand om resten.
Tala.
Trevligt att se er igen, dr Nuland.
Tonhöjden är ganska hög.
Tala.
Stämmer det här bättre?
Jag tar över nu.
Stackars Daniel.
Inget illa menat,
men det är en knivig situation, inte sant?
Jag är rädd för det, ma'am.
Det här är vår senaste modell, om det är till någon tröst.
Det är bara ett fåtal i tjänst.
Man kan se det som en slags ära.
Det glädjer mig, frun.
Du låter för trevligt. Justera, tack.
Minskad vänskaplighet. Med vilken procent?
Prova 20.
Om det är vad du vill.
Underbart.
Så...
...vad kan du berätta om ditt möte
med döden häromnatten?
Wilf Netherton. Adoptivbror till Aelita West.
Även känd medarbetare till Lev Zubov.
Där är vår klept-förbindelse.
Vilket tyvärr komplicerar situationen.
Jag överlåter det till ert goda omdöme.
I det här fallet håller jag inte med.
Du vill döda honom.
Ja, doktorn.
Säg mig var jag kan hitta Lev Zubov.
Skannar lokaliseringsdata.
Objektet lokaliserat till Virginia Water.
AKUTEN
Det här är dumt, Burton.
Jag mår bra.
Du ser fortfarande dålig ut.
Vi ska hålla låg profil,
inte berätta saker för folk.
Du fick ett anfall.
Tyra Anstead fick ett anfall i tian.
Under kemin. Det hände aldrig igen.
Tyra Anstead använde inte ett headset för att nå framtiden.
Det är inte tidsresande utan dataöverföring.
Hon kommer säga åt mig att sluta med det.
- Då ordnar vi det. - Hur?
Du får inte använda headsetet om det skadar dig.
För tusan.
-Är du okej? - Allvarligt.
Ge mig lite utrymme.
- Du. - Vad?
Dee Dee är där inne.
- Och? - Hon är Tommys fästmö.
Är du okej med det?
Herregud, det är som...
När du var 12,
gömde du och Conner gräs på vinden. Minns du det?
Vad hände?
- Jag spolade ner det. - Och sa?
"Vi pratar aldrig om det här."
Jag har aldrig nämnt det förrän nu.
Kan du göra det för mig?
Snälla?
Jag ska vara ärlig,
det är lite av ett mysterium.
Burton beskriver det som ett toniskt-kloniskt anfall,
ett epilepsianfall.
Men i så fall borde jag se efterverkningar på ditt EEG.
Vilket jag inte gör.
Du ser frisk ut.
Ett anfall brukar följas av postiktal konfusion.
Djup sömn, förvirring, minnesförlust.
Men du verkar må bra?
Något annat som kan ligga bakom?
Nytt eller utöver det vanliga?
Hon har spelat en ny simulering.
VR, menar du?
Det är mer avancerat än så.
En helkroppsupplevelse.
Ett nytt slags headset.
Vad kallas det?
Jag kan leta efter studier.
Den har nog inget namn än.
- Var kommer den ifrån? - Colombia.
Det är en lång historia.
Okej.
Sluta använda den.
Det verkar självklart.
En teknisk term.
Jag ska ta ett blodprov och boka en röntgen på Hefty Mart.
Visst.
Vila tills dess,
drick vatten, det vanliga.
Ring mig om något händer.
Vad som helst. Okej?
Visst, Dee Dee. Tack.
Kan du göra mig en tjänst
och skicka företagets kontaktinformation?
Jag vill ringa dem om headsetet.
- Hon menade nog alla headsets. - Jösses.
Kanske, men det sa hon inte.
Vad ska du göra åt det?
Att hon frågade om företagets namn?
Undvika det.
Det gör jag bäst.
Vi borde inte ha berättat.
Hon har fullt upp med kliniken,
hon kommer att glömma.
- Vad spelar du? - Inget.
Jag ser på en hemmafilm.
Vilken?
En av de gamla.
Du.
Förlåt.
För vad?
Du ska göra en hjärnskanning.
Vi kan börja där,
och sen fortsätta
tills jag inte behöver be om ursäkt mer.
Mamma ser igen.
Vill du be om ursäkt för det med?
Jag menar dig, Flynne.
Jag har varit i London, Burton.
Jag har besökt framtiden.
Inget av det hemska,
inget av det kan mäta sig med hur det är att vara där.
Du anar inte hur magiskt det är.
Det är okej. Oroa dig inte.
Du behöver inte be om ursäkt.
Jag säger inte sluta,
men du behöver en bra anledning till att fortsätta.
Och inte bara: "Jag vill se hur det är."
Men jag vill se hur det är.
Jag förstår det, det vill jag med,
men vi kan inte riskera
att du också får ett anfall
med tanke på okända händelser...
Om det här skadar Flynne,
då måste någon hoppa in
och sätta stopp för de jävlarna.
Det finns telefoner nu för tiden.
Personligen, Leon.
Fel ordval, men jag förstår.
Fysiskt. I en kropp.
Stoppa dem fysiskt om jag så måste.
Hon ska hoppa in när som helst. Det är vår chans.
Överraska dem.
Du vill inte höra det här, men om du blir skadad...
Har hon en kropp där?
En riktig?
Ursäkta.
För?
Att jag störde.
Visst är det oförlåtligt?
Avbryter mig medan jag dricker te.
Du smyger runt huset likt en katt, Wilf.
Du glider ut ur rummet när jag dyker upp.
Jag har alltid ansett det vara oattraktivt,
så som du glider iväg.
Nästan som om du vore opålitlig.
Men av en ren slump gick jag och Lev till Shum en kväll.
Vi såg dig där, dansandes.
Då insåg jag att det jag trodde var du smygandes omkring,
bara var en slags dans.
Ett sätt att slingra dig ur alla komplikationer.
Det är väl det du fruktar?
Att någon får tag i dig,
bokstavligen eller metaforiskt.
Dansa med mig.
Ursäkta?
Gör mig äran.
Bara en stund, sen ska jag sluta plåga dig.
Jag lovar.
Förlåt. Skrämde jag dig?
Du har för stor tilltro till din områdesövervakare.
Får jag?
Jag brukar inte komma oanmäld,
men jag ville få en sällsynt stund av enskildhet med dig, Lev.
Får jag kalla dig Lev?
Får jag kalla dig Cherise?
Helst inte.
Du stal något från mig.
Jag vet inte vad du menar.
Aelita West. Hur mycket betalade du henne?
Om någon teoretiskt sett stal något,
skulle man gå till polisen.
Om man inte ville att Met skulle få reda på
den här teoretiskt stulna saken.
Och vad är det du saknar?
Jag skulle anklaga dig för att spela dum,
men du verkar glömma viktig information.
Inklusive realpolitiken som styr oss alla.
Så ska vi ta en snabb genomgång?
Vi bor i ett hus med tre väggar.
Klept-oligarkerna har genom extremt våld
lyckats bringa ordning i kaoset från jackpotten.
Och nu, i utbyte för en ganska öppen hand och ett blint öga,
när det gäller att jaga vinst,
hjälper det att bibehålla den ordningen.
Met-polisen håller klepterna på plats
utanför vissa underförstådda gränser.
Research Institute drar nytta av freden och välståndet som följer
och ger i sin tur den tekniska assistansen så att samhället
kan fungera och trivas.
Det är en underbar konstruktion som vi skapat.
Men den är också ganska ömtålig.
- Och vad betyder taket? - Det är en metafor.
För det som kommer att falla ner på oss alla
om en av väggarna korsar sina gränser.
Med andra ord...
...världens undergång.
Kära nån.
Din beskrivning av klepterna var inte fullständig.
Du nämnde deras extrema våld.
Det var ingen brist på det under jackpotten.
Men klepterna lyckades där andra misslyckades,
genom en primitiv tribal enighet.
Slå till mot en av oss och du slår till mot alla.
Och får lida därefter.
Du kan säkert uttrycka det mycket elegantare
än jag kan göra med mitt bröd som rekvisita.
Vad tittade du på när jag kom?
Min fru, som du säkert vet, kommer från Zolotov-släkten.
Topprovdjur i kleptvärlden, kan man säga.
Så om Dominika vill leka med ett husdjur,
vem är jag att ifrågasätta?
Är det så du ser mr Netherton?
Jag tycker om mina husdjur.
De är mer pålitliga än mina vänner.
Yuri Samsonov var en vän, eller hur?
Stackars Yuri, vilket tragiskt öde.
Men också ett relevant exempel när det gäller huset med tre väggar.
Yuri Samsonov gick över gränsen.
Met-polisen löste problemet med den tekniska assistansen av RI,
men...
...det var klepten som lämnade över Yuri.
Någon han litade på. En Judaskyss.
Vet du hur RI lyckades?
Nanobotar som programmerats att söka upp Samsonovs DNA.
Hela ätten nedplockad till ingenting.
Dina tankar, Lev. Jag kan ana dem.
Kan du?
Jag hoppas det.
Jag hoppas att du tänker: "Vilket mäktigt vapen.
"Och det har suttit i RI alla dessa år
"och väntat på nästa DNA-prov."
Fundera på det.
Ha en fin dag.
Vad håller han på med, Wilf?
Nu får du inte dansa iväg.
Du kan vara min vän eller min fiende. Det är ditt val.
Jag försäkrar dig, det är inte lätt
att vara min fiende.
Flynne?
Vem fan är du?
Ossian, kom upp här. Nu!
Vad försiggår?
Jävla polter.
De hackade anslutningen.
Flynne?
Vän till brodern, trippel-amputerade.
På väg mot portarna.
- Mår du bra, kompis? - Hallå, Conner.
Vi är här. Vi är här med dig.
Vad behöver du? Vad ska vi göra?
Skicka tillbaka mig.
Bus eller godis!
Det här är privat mark, mr Netherton.
Jag bjöd inte in dig.
Jag hade ingen aning...
Ash ordnade det. Jag är ledsen.
Jag vill prata om de problem som har uppstått.
Får jag?
Visst.
Vad är det här?
En hemmafilm.
Min mamma filmade den.
Ett företag gör simuleringar av dem.
Är det du?
Jag,
Burton,
och min pappa.
- Har din pappa din jacka? - Nej.
Jag har hans.
Burton liknar honom.
Ja, och han älskar det.
Det är ett kulturellt drag.
Att håna de du älskar.
Varför tror du att jag älskar honom?
Gör du inte?
Såklart jag gör.
Han är min bror.
Jag hade gjort allt för honom.
Har du syskon?
En syster.
Då förstår du nog.
Vad är det för problem?
Din vän kom förbi. Conner.
- Va? - Det är sant. I din periferi.
Han berättade om ditt anfall.
Helvete.
Han tror att headsetet är orsaken.
Du vill säga att han har fel.
Jag vet inte.
Det kanske är enda gången
jag är säker på att du inte ljög för mig.
Tja...
Wilfred.
Jag kollade upp ditt namn.
Det betyder: "Den som vill ha fred."
Vet du det?
Jag kollade upp lite annat också.
Jag hittade inte mycket,
förutom en Lev Zubov som existerar i min tid.
Det är nog ett vanligt namn där din chef är ifrån.
Vad har du hittat?
Maffia-saker.
Han, hans fru, barn, dotter, söner, de blev mördade.
Huset sattes i brand.
Det var grymma saker.
Men ingen koppling till din Lev?
Ingen alls.
Gå till din skanning.
Vi undersöker headsetet.
Vi ber dig bara att komma tillbaka om det är säkert. Jag lovar.
Du lovar mycket.
Jag menar det.
Sanningen två gånger i ett samtal.
Var försiktig, Wilf, det kan bli en vana.
Det är en sak jag inte har berättat.
Aelita.
Hon är min syster.
Jag ska träffa Lev Zubov.
Vänligen sätt på denna, sir.
Var det nödvändigt?
Några av klubbens äldre medlemmar
gillar inte att ses av inkräktare.
Har du goda skäl för det här intrånget?
Jag...
Jag träffade vår polt.
Hon delade lite oväntad information.
Din familj, i stumpen,
allihop...
De dödades.
För några veckor sen.
Brutalt.
Förlåt.
Jag glömmer hur vänlig du är.
Det gör du också.
Jag oroar mig för dig.
Mjukheten under skalet.
Någon var ute efter dem.
Någon härifrån, antar jag.
Vad tror du att jag betalade Aelita för?
Jag har ingen aning.
Du var tydlig med att det inte är min ensak.
Vi ville lära oss att öppna en egen stump.
Varför vill klepten ha en egen?
Det finns pengar att tjäna.
I en stump? Hur?
Fantasin är den enda begränsningen.
Och moral.
Till exempel?
Min bror Alexei köpte ett läkemedelsföretag.
Även med AI måste man prova ett nytt läkemedel på människor.
En process som medicinsk etik kan göra tråkig och dyr.
Så du testade det på en stump?
Det är bara ett exempel.
Som sagt, möjligheterna är oändliga.
Men en sak bekymrade mig.
Tanken på olika versioner av mig själv i en annan värld.
Den existentiella nihilismen.
Jag kunde inte stå ut med det.
Dödade du din familj?
Inte personligen.
Jag överförde pengar och anställde rätt personal.
Och du ska veta, Wilf. Jag mådde bättre.
Omedelbart.
När vi får möjligheten att öppna dessa saker själv,
är det min första uppgift.
Jag hade erbjudit att hjälpa dig,
men ditt ursprung är lite grumligare.
Är det något mer du vill prata om?
Nej.
Sätt på dig den där dumma saken och gå härifrån.
Miss Oswald, kanske?
Jösses.
Miss Perry? Miss Travantine?
Miss Perry i algebra eller kemin?
Just det, kemin. Jag hade inte henne. Jag minns henne inte.
Kom igen, "knulla" är väl lätt?
Miss Travantine.
Ja. Jäklar.
Jag hade gift mig med miss Oswald.
Hon är 90 år.
Jag vet, men miss Perry fick mig att gå med i kåren.
Jag hade ångrat mig annars, sa hon.
Helvete.
En chans att göra nytta, se världen, bara skitsnack.
Hon gav mig ett helt tal.
Jag trodde att det var ditt tal.
Jag tog det från henne. Gav det till dig och de andra dårarna.
Henne kan vi "döda".
En hygglig person hade knackat.
Samma person hade blivit skrämd
av er konstiga lek.
Du borde inte tjuvlyssna.
- Jag vet inte... - Kan ni vara tysta?
Snälla?
Tack.
Är du här av en anledning,
eller vill du bara göra mig arg?
Jag söker råd, faktiskt.
Minns du Aelita?
Hon som anställde oss?
Vi vet var hon bor.
Och hon hade...
...ett diorama över vårt hus.
Den här husvagnen.
Och er.
Som små leksakssoldater.
Leon, Reece, Carlos. Hela din enhet.
Jag undrar bara,
vad ska jag göra med allt det?
De sa att det var en simulering när de skickade headsetet.
Och?
Du kan bemästra dem alla.
Det är just det. Det är ingen simulering.
Du trodde att det var det.
Om du fortsatte tro det?
Som Conner med sitt schackbräde.
Han gör drag och sätter allt i rörelse.
Vad kallar du dem?
- Gambit. - Just det.
Vad är din gambit, Flynne?
Vad är det första du gör i en simulering?
Gör motsatsen till vad som förväntas.
Vad händer då?
Jag dör en del.
Jag ser dum ut.
Och sen?
Jag listar ut reglerna.
Och sen?
- Tar jag kontroll. - Just det.
Easy Ice. Låt oss göra det.
Du och jag. Vi går in
och börjar dö.
Inte utan mig, inte den här gången.
Vi kommer att dö mer sällan om vi har fler med oss.
Det är grundläggande taktik.
Du snackar bara skit. Du vill bara se det.
Tänk om jag vill det?
Det är oviktigt.
Du återvänder inte förrän vi har löst anfallen.
Det är löst.
Inte förrän vi ser en skanning.
Jag mår bra.
Jag vill tillbaka. Jag måste.
Ring Macon och Edward.
Vi har ingen tid att slösa.
Hur länge dröjer det innan fler kommer och vill döda oss?
Hur är handen?
Bra.
Okej? Jag sa det.
Jag ska ordna kroppar.
Åt er båda två.
Vad är fel?
Var är din far?
Flynne?
In med barnen.
Används jag som en leksak när jag inte är här?
De behövde en fjärde.
Det verkade ofarligt nog. Ursäkta.
Vad gör du här?
Tar det lång tid att göra en av dessa?
Hur så?
Jag behöver en till Conner och Burton.
Vart ska du?
Simjockeys brukar ha en specialitet.
Presterare, upptäcktsresande, mördare.
Jag är en upptäcktsresande. Nu vore en bra tid att börja.
Koppla ut henne.
Jag jobbar på det. Polterna motarbetar.
De är skickliga.
- Hon försvinner. - Följ efter henne.
Var är Zubov?
Han blir inte glad om vår polt är ute och vandrar.
Om polisen hittar henne igen,
kommer det att bli slutet för oss.
Och jag menar oss alla.
Varna honom.
Det här är dumt, Flynne.
Vill du gå på en rundtur...
Visa mig vad du vill att jag ska se? Nej.
Du vill inte utforska.
Vad har du i kikaren?
Att se de ni inte har visat mig.
Det finns absolut ingenting...
Se mig i ögonen när du säger det.
Jag vill se dig när du ljuger för mig.
Ursäkta att jag stör, mr Zubov,
men vi har en akut situation.
Polten har gjort ett oplanerat besök.
Vi kan behöva mr Nethertons hjälp.
Jag skickar honom genast.
Inte hit. De är i Paddington för tillfället.
Men vi vet inte säkert vart.
För i helvete, Ossian. Koppla ur henne.
Bra idé, sir.
Och vi jobbar på det.
Men tills dess kan vi behöva mr Netherton.
Din jävla idiot!
Inte du, sir.
- Du behöver inte göra så. - Jo.
Du överkomplicerar det. Håll honom bara borta.
Jag har aldrig förlorat en hackerstrid.
- Flytta på dig. - Du kan inte det här.
Om du bara säger...
Aelita sa att jag kommer att dö inom tio år.
Vad tror du att hon menade?
Var är alla människor?
Klar?
Hörde du inte mitt segervrål?
"Seger till varje pris. Seger trots..."
Återvänd till Zubovs residens.
Men...
Nej.
Säg åt henne att blunda, Burton.
Blunda.
Lömska jävel.
- Undan. - Jag fixar det.
Jag sa att du skulle klanta dig.
Är vi tillbaka?
Vad hände med alla, Ash?
Är det här platsen?
Enligt Ossian. Gå genom porten och sen till höger.
Vi kallar det jackpotten.
Det var inte en händelse, utan mycket på en gång.
Det var allt samtidigt,
som byggdes upp.
De bråkar än idag om var det började.
Började det i min tid?
Ja.
Fint promenadställe.
Hon har rätt att få veta.
En moralisk rättighet.
Skicka mig koden.
Vad är det här?
Vårt förflutna. Din framtid.
Ett slags museum.
Alla dessa former representerar en fas i jackpotten.
Varför jackpotten?
Galghumor, antar jag.
Mindre märkligt än undergången.
Det här var ögonblicket som anses vara vid klippkanten,
och sen fanns ingen återvändo. Jackpotten gick inte att stoppa.
En hackning av nordamerikanska elnätet.
En mörkläggning.
Flera månader över hela kontinenten.
Ett allt vanligare fenomen visade det sig,
över hela jorden.
Det är om bara sju år i min värld.
Pandemi.
Ett filovirus.
Vi kallade det för blodpesten. Det attackerade inälvorna.
Levern, mjälten och tarmarna fylldes med blod tills buken brast.
Miljökatastrof.
Torka. Svält. Antibiotikaresistens.
Jordbrukets kollaps följde.
Befolkningskollaps.
Mer än sju miljarder människor. Under fyra decennier.
Och sen kom slutet.
En inhemsk terroristattack i USA.
De sprängde en kärnvapenrobotsilo.
Spring Creek, North Carolina.
Herregud.
Det är där jag bor.
Få det att sluta!
Är du okej?
Ordnade du kroppar?
Jag jobbar på det.
I NÄSTA AVSNITT
Det finns ögonblick då ödet kan ta en vändning.
Det kunde ha gått fel på flera sätt.
Älta inte det förflutna.
Vilka mysterier har du hand om
där i din hemliga lya med den stora ståldörren?
Det är svårt att hålla allt hemligt.
Jag börjar lita på dig.
Är det ett misstag?
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Monika Andersson