DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Neo-primitiv. Care crede că am distrus lumea dorind să o salvăm.
Familia ta a fost ucisă. Cu brutalitate.
Sunt foarte tulburat.
Vrei să-l omori, nu-i așa?
Foarte mult!
Poți să-mi fii aliat sau dușman.
Dar te asigur că nu va fi ușor să-mi fii dușman.
Se întâmplă ceva în viața ta?
Nou sau ieșit din comun?
LONDRA - CU UN AN ÎNAINTE DE DISPARIȚIA AELITEI WEST
Iisuse!
Și eu ți-am dus dorul!
- Ce faci? - Am trecut să te salut.
Să raportez?
Prefer să privesc spre viitor, să uit trecutul.
Ce-a fost, a fost, tot textul.
Am vrut să te salut în prima zi și m-ai ignorat total.
Da.
Am găsit scrisoarea pe birou în dimineața următoare.
O mai am pe undeva, dacă vrei să citez cuvânt cu cuvânt.
Dar, fără acces rapid la text:
„Dacă mă mai abordezi vreodată,
„îți scot ochii cu unghiile, cățea egoistă și intrigantă!”
Cred că era „jigodie”.
„Cățea”! Sunt convinsă.
Aș fi ales combinația „jigodie intrigantă”.
O altă ocazie ratată.
Da, ca și aceasta, dacă pleci.
Putem bea ceva? De dragul vremurilor bune?
Sunt căsătorită.
Atunci, felicitări cu întârziere! Cum e ea?
El.
Vai, Grace! Spune-mi că nu-i adevărat!
Am doi copii.
La dracu'!
Sărăcuța de tine! A fost o clauză-n contract?
Mi-ai frânt inima!
Bem un pahar și apoi gata.
Așa că-ți sugerez să treci direct la subiect.
M-am gândit că se cerea un raport post-acțiune.
Sună ca un schimb de focuri.
Și nu asta a fost?
Am fost la un terapeut AI. După ce lucrurile n-au mai mers între noi.
Așa i-ai prezentat terapeutului situația? Lucrurile „n-au mai mers”?
Mi-a spus că farmecul și hiba fatală a relației noastre
a fost că tu erai o fată rea, dar bună și eu una bună, dar rea.
La suprafață, ești rea, dar,
în adâncul tău, ești înfricoșător de bună.
Și eu sunt opusul.
Ai dat și bani pentru aiureala asta?
Da, m-a ajutat destul de mult.
Îți mai pierzi vremea cu case de păpuși?
N-am mai făcut-o de ani buni.
Terapeutul AI a avut o teorie.
A spus că era vorba de ordine și control.
Tu nu beneficiaseși de așa ceva,
iar casele de păpuși erau un mod de a compensa.
Lumi în miniatură în care te simțeai în siguranță.
Sună ca o abureală cât casa.
Ai o explicație mai plauzibilă?
Trebuie să recunoști, e un hobby excentric.
Îți vine uneori greu să înțelegi oamenii?
Ce gândesc, ce simt?
Te referi la empatie?
E ceva deosebit în a lua o figurină și a o tot muta.
A aranja cum stă.
La ce se uită.
Și m-a făcut să simt că am acces
la viața privată a altei ființe.
Și asta poate fi neprețuit.
Ai de gând să mă săruți?
Ți-ai dori?
Mi-ai lipsit, Aelita. Nici nu ai idee cât de mult!
Trebuia să te porți mai frumos cu mine.
Vrei scuze? Asta e?
Nu. A fost cândva. Vremuri de mult apuse.
Ce vrei, atunci?
Spune-mi despre slujba ta.
- Slujba mea? - Da.
Ce mistere ții ascunse
acolo jos, în vizuina ta secretă cu ușă mare de oțel?
- Nu vrei să auzi despre asta. - Ba da.
Ca un vas Petri gigantic.
Putem face tot ce ne dorim aici. Și chiar facem tot ce ne dorim.
Este adevărat? Ești sigură de asta?
Te bulversează, nu-i așa?
Ni s-a spus că e ca o simulare, o elaborată...
Așa ni se spune să explicăm datele trimise către voi,
eșaloanele inferioare.
„Eșaloanele inferioare”? Înțeleg.
Și câți oameni au acces?
Doar echipa mea. Și dna doctor Nuland, desigur.
Și conducerea personalului de securitate. Deci, cel mult 40 de persoane?
Ești pregătită?
Îi spunem Fântâna Divină.
Pot accesa orice aici.
Nu doar din secvență, ci din întregul Research Institute.
Dar datele transmise
sunt doar un fir de nisip pe o plajă imensă.
Modificăm în mod activ mediul din secvență.
Avem 8.000 de studii în desfășurare.
Și ce studiați?
Ar fi greu de găsit un domeniu fără o platformă.
Botanică, meteorologie, zoologie, genetică,
oceanografie, robotică, silvicultură...
Dar treaba cu adevărat inovatoare?
Chestia ultrasecretă cu salvatul lumii?
Vine de la secția noastră de studiu comportamental.
Au înființat o companie fantomă în secvență
care a licitat pentru un contract cu armata,
pentru a face implanturi haptice forțelor sale.
Tehnologia noastră, în mare, dar la un nivel primitiv adaptat.
În ce scop?
Privește! E amuzant.
Să luăm un grup de pușcași marini într-un avanpost îndepărtat.
Li s-a spus că inamicul plănuiește să folosească
animale rănite ca să-i atragă în câmp deschis.
Deci, ce vor face acești tineri cu înaltă instruire
dacă lângă locul în care se află apare un câine rănit?
Îl împușcă.
Și dacă implanturile noastre ar aplica subiecților noștri stimuli neurali?
Intensificând activitatea electrică în cortexul insular anterior?
Centrul compasiunii.
Bine.
Căruia dintre ei?
Tuturor.
Și aici devine interesant.
Toți reacționează diferit,
în funcție de povestea fiecăruia, experiența de viață...
misterul caracterului.
- El... - Așteaptă!
Oprește-l.
- Oprește-l! - S-a întâmplat deja, iubire.
Acum mult timp.
Cred că îți poți imagina implicațiile.
Să aplici o modificare similară la nivelul întregii societăți?
Să spui adio violenței mulțimii, adio...
Nu poți face așa ceva.
Sunt oameni. Sunt oameni adevărați.
Vezi? Atât de înfricoșător de bună!
Plănuiește să implementeze ceva de genul acela aici?
M-ai crede dacă aș nega?
A făcut-o deja?
Din nou, m-ai crede dacă aș nega?
Bună seara!
Așteptați!
Ești de la Cereale și Legume?
Da, așa este.
Îți poți explica prezența aici,
unde cu siguranță n-ai ce căuta?
- Poftim? - Nu ai acces la acest etaj.
- Eu doar... - Știi cine sunt eu?
Desigur, dnă dr. Hogart!
Atunci poate îmi explici de ce
te adresezi prietenei mele dragi atât de grosolan?
Îmi îndeplinesc atribuțiile, doamnă.
- Prezența ei la acest etaj necesită... - Ne-am întâlnit sus.
Dar mi-am uitat pardesiul și am adus-o jos cu mine.
Sub supraveghere și ca oaspetele meu.
Poți face un raport pe această temă, dacă vrei,
dar, te rog, să nu uiți să te semnezi,
ca să știu pentru cine să fac plângerea.
Nu va fi necesar, dnă doctor!
Dar vă voi ruga să nu mai faceți asta.
Scuză-mă!
Vreau doar să-ți spun că ai niște ochi incredibili!
Serios.
Aș ucide pentru ochi ca ai tăi!
PERIFERIC
Robert O'Connell.
Mă bucur de cunoștință.
Zece milioane de dolari, Bob.
Un avans de 25% a fost deja transferat în contul tău.
Atât de mult cred în tine.
Nu mă cheamă Bob, amice! Mă numesc Pete.
De ce naibii e atât de dificil să vă fac să-mi luați banii, fraților?
Nu știu despre ce vorbești.
Vorbesc despre Bob O'Connell, „Măcelarul”.
- Nu știu cine e. - Un flăcău din Dublin.
Faimos pentru că a ucis trei luptători UDA în ajunul aniversării de 18 ani.
A adunat un palmares impresionant de cadavre înainte să fugă din țară.
Le numeri vreodată în toiul nopții, Bob?
Toate sărmanele suflete eliberate de tine din temnița propriului corp?
Cine dracu' ești?
Noul tău angajator. Am încercat cu un ciocan. Nu a funcționat.
Așa că încerc să găsesc o armă mai bună. Un bisturiu, dacă vrei.
Le-ai folosit pe amândouă pe vremea ta, nu?
Serios, amice. Ai greșit numărul.
Atunci înseamnă că am greșit și numărul lui Tommy Giorno.
Ce păcat, pentru că plănuiam să-l sun după aceea.
Poate să-i spun despre fiica ta.
Ascunsă în micuțul ei bungalow.
Baton Rouge, parcă?
Ți-am captat atenția, Bob?
Pe cine vrei mort?
Bine, Flynne. Ești gata?
Da.
- Da! - Așa, puiule!
Frank se pune pe treabă!
Bine, cine urmează? Să-i dăm bătaie!
- Bagă mare, Tony! - Frate, vino aici!
Amice, te descurci.
Te descurci.
- Asta e! - Mă întorc numaidecât.
Bine.
O bere, Janet!
Și una pentru prietenul meu.
Poftim!
Arăți în formă pentru un moșneag.
Mă chinui mai mult ca înainte.
Ca în orice altă privință.
Ești surprins să mă vezi?
M-am gândit eu că o să apari.
Nu aici, totuși.
Nu e o mișcare bună, Bobby.
Doar mă știi! Mereu mi-a plăcut când nu mi se dădea nicio șansă.
Băieții mei.
Au crescut cu toții.
Trec anii, nu-i așa?
Fiica mea a crescut și ea.
Aș fi putut să zic pas, Frank, de dragul trecutului,
dacă nu o amestecai și pe ea.
Modul cum a pus tipul ăla problema...
Cine?
Nu știu. Vocea de la telefon. Un britanic.
- A spus să aleg: tu sau eu. - Duceți-vă să vă relaxați
Nu sunt mândru de mine, Bobby.
Chiar mi-e foarte rușine.
Domnul O'Connell?
Să fiu al naibii, am zis noi că dvs. sunteți.
Lăsați-ne puțin, băieți! Avem câte ceva de discutat.
Nu. Cred că o să-l conducem pe dl O'Connell până la mașină.
Ce spui, Bob?
Te-am iubit ca pe un frate, Frank.
APEL CRIPTAT
- Dle O'Connell! - Știu „ce”-ul.
„De ce”-ul nu contează. Pentru „cum” mă plătești.
Îmi trebuie „unde” și „când” ca să termin.
Obiectivele vor fi aici mâine-dimineață pentru intervenții
care ar trebui să dureze o oră.
Ce tip de intervenții?
O puncție lombară. După care, vor reveni la reședința lor de aici.
Restul îl las în seama ta, Bob.
Mama mă-sii!
Puteai să rămâi înăuntru, fiule, știi? Să te prefaci că ești mort.
Uite cum facem!
O să mă urc în mașina asta.
Dacă reușesc să o pornesc după joaca ta de-a pistolarul, am șters-o.
Dacă reușești să te târăști înainte de asta,
Voi considera că suntem chit,
de dragul tatălui tău.
Cum ți se pare?
Nu-mi pot mișca picioarele.
Nici brațul ăla nu arată grozav.
Mult noroc!
Te rog!
Să-mi bag!
La dracu'! Nu!
SERVICII DE MENAJ - BILLY ANN
ACCEPȚI SLUJBA? SLUJBĂ ACCEPTATĂ
GUMĂ CU PASTĂ DE DINȚI
- Ce ai făcut, Jasper? - Ce?
Ți-am spus sau nu, foarte explicit, să nu iei din banii ăia?
Dar nu am luat.
Ăștia au apărut ca prin magie în buzunarul hainei tale?
Calmează-te, iubire! Mi i-a dat unchiul meu.
Pentru ce?
L-ai întrebat ce dorește în schimb?
Desigur. Nu sunt idiot, la naiba!
Și?
Nu vrea nimic pentru ei.
A fost doar un gest de recunoștință pentru toți anii mei de muncă grea.
Serios, iubire! Fără obligații.
Asta e tot.
Nimic nu e gratuit, Jasper.
Pot să-i dau înapoi, dacă vrei.
Nu. Cred că ne prind bine.
- Ai fi putut să-mi spui aseară. - Știu.
- Mă scuteai de un atac de panică. - Îmi pare rău!
Mai e cafea rămasă în vas, dacă vrei.
Mulțumesc.
Să ai o zi bună!
SERVICII MEDICALE DE CALITATE
Ești 100% sigură de asta?
Absolut.
Este bacterian.
Cel mai ciudat lucru întâlnit vreodată.
Seamănă un pic cu meningita,
dar este extrem de localizată. În lobul occipital.
Care ce este, mai exact?
Partea din creier responsabilă pentru văz.
Puncția lombară ne va ajuta să ne facem o idee
despre tipul de bacterie care își face de cap acolo.
Pare mai înfricoșător decât este.
S-ar putea să simți o presiune aici. Nu ar trebui să doară deloc,
dar îl poți ține de mână pe fratele tău. Nu te voi judeca.
Gata.
N-a fost așa de rău, nu?
O plăcere!
- Alo? - Dna Andrews?
Derek Thompson, de la Compania de Asigurări Appleview.
Scuze că vă deranjez, dar ne vedem nevoiți să vă anulăm polița.
- De când intră în vigoare modificarea? - Cu efect imediat.
Aș încheia alt contract cât de curând, cu mare atenție.
Soțul meu și cu mine
speram să ne continuăm colaborarea cu Appleview, dacă e posibil.
Mi-e teamă că acest lucru e imposibil, doamnă.
E posibil ca Appleview să se închidă definitiv cât de curând.
Doamne, tată!
Dar vreau să precizez că am apreciat foarte mult colaborarea cu dvs.
Mai mult decât v-ați putea închipui.
Vă dorim dvs. și soțului sănătate și împliniri pe toate planurile.
Sunt însărcinată.
Asta e o veste minunată, doamnă.
La revedere.
Și mult noroc.
Sunteți bine, domnule?
Un mic necaz cu mașina.
Mă descurc, mulțumesc.
Vreți să arunc o privire?
Sunteți deosebit de drăguță, domnișoară. Dar am cerut deja ajutor.
Mecanicul trebuie să ajungă în orice clipă.
Îl trimit pe Charlie Burr?
Nu mi-au dat un nume.
Da, pun pariu că e Charlie.
Vă scap eu de plata pe care o să v-o ceară.
Vă mulțumesc, dar...
îmi asum riscul.
Asta nu e una dintre acele situații
când vă gândiți că nu pot repara o mașină pentru că sunt femeie, nu?
Nu, doamnă!
Mă uit la dvs. și mă gândesc că vă pricepeți la motoare.
Sincer, nu pot spune dacă este un compliment sau o insultă.
Nu aș irosi niciodată o insultă pe cineva străin, domnișoară.
Le păstrez pentru prieteni și familie.
Bine. Mult noroc atunci, domnule!
Aveți grijă de dvs.!
Lăsați-mă să mă uit, ca să-i arăt eu lui Charlie.
Am chestii de împărțit cu el, nu vă bat capul cu asta.
Să-l enervez un pic mi-ar face dimineața mai frumoasă.
Nu vă deranjează, nu-i așa?
Aș prefera să aștept.
Ce s-a întâmplat?
O basculantă s-a răsturnat.
Era să mă nimerească în plin.
Nu este o experiență plăcută, vă pot asigura.
- Ce zi aveți! - Mie-mi spuneți!
Și abia începe.
Vă dau un sfat prietenesc, domnule.
Dacă-l lăsați pe Burton Fisher să se atingă de motor și pe mine nu,
o să fiu nevoită să vă împușc pe amândoi.
Spune-mi că nu ai intrat în domnul ăsta cu vechitura aia a ta de camionetă!
Încercam să fiu buna samariteană.
Unii oameni nu pot crede că o femeie știe cum să repare o mașină.
Cred că domnișoara m-a înțeles greșit.
Îmi cer scuze pentru toată agitația.
Nu am vrut să jignesc pe nimeni.
Cred că m-am zăpăcit.
Împușcă-l.
Împușcă-l, acum!
Jos!
Rahat!
Ești bine?
Burton! Rahat!
- La dracu'! M-am blocat. - Fir-ar!
Ești bine?
Cuțit.
Bine.
Burton!
Mă descurc bine și cu pușca.
Vrei să vezi?
Următorul e în cap, bătrâne!
Flynne?
Asta e ceea ce faci cu suspecții, nu? Îi desparți?
Vorbești cu fiecare ca să lămurești povestea?
Și cu martorii, Flynne.
Cum rămâne cu victimele, Tommy?
Ai idee ce e asta?
Nu știu, parcă ar fi aproape ceva din...
viitor, știi?
Da, așa arată, nu?
Nu a scos o șoaptă.
Fără acte, fără înregistrare, nimic.
Dar poartă o vestă.
Ce-i cu asta?
Te face să crezi că se aștepta la o luptă, nu?
Cam ca Burton,
care se plimbă înarmat până-n dinți, de parcă ar fi încă în Texas.
Arme, drone, toate pregătite de atac?
Dacă l-ar fi vrut mort, știi că ar fi făcut-o.
Dar nu a făcut-o. Te-am sunat pe tine în schimb.
Știu asta.
Dar nu pot să nu mă gândesc
că, dacă era un cadavru pe podul ăsta, apărea imediat Securitatea Națională.
Dar dacă doar câteva gloanțe zboară fără cadavru,
totul rămâne o problemă locală, nu-i așa?
Nu facem nimic greșit, bine?
Ai cuvântul meu!
Știi care este prima mea amintire cu tine, Flynne?
Chiar prima?
Eram în clasa a treia, așa că tu trebuie să fi fost în clasa întâi.
Te-au târât la biroul directorului într-o criză de furie.
Îți amintești?
Cumva, ai reușit să iei toate râmele din laboratorul de știință
și să le dai drumul în pădure.
Nu ai putut să suporți să le disece cei de a cincea.
Îți spun sincer, m-ai impresionat.
Unchiul meu avea o vorbă.
Că oamenii seamănă foarte mult cu ceapa.
Un strat crește peste altul, an după an.
Ceea ce ar însemna că acea fetiță, care a eliberat toți viermii,
este încă în interiorul tău.
Și nu pot să nu simt că trebuie să o protejez dacă pot.
Dar trebuie să mă ajuți.
Îmi pare rău, Tommy.
Cred că mai bine te duci acasă.
Flynne?
Vorbește cu mine, drăguțo!
Nu știu.
Se putea termina prost în mii de feluri.
Nu poți sta blocată în trecut. Să ne concentrăm pe ce ne așteaptă.
Cum, Burton? Când sunt întotdeauna cu zece pași înaintea noastră?
Stătea pe pod să ne aștepte.
- Știa că vom veni. - Să te ducem acasă nevătămată,
apoi putem vorbi despre asta.
Nu trebuie să te cenzurezi în preajma mea. Știu mai multe decât crezi.
Excursii în viitor,
oameni care vin noaptea să te atace,
că i-ai trimis lui Corbell Pickett un sac de bani.
Atunci poate-ți dai seama că există un conflict de interese.
Cred că suntem amândoi interesați de binele lui Flynne.
Nu pentru tine-mi fac griji.
Dacă îl insulți pe Jasper, mă insulți pe mine.
Aș spune că pățaniile de mai devreme mi-au câștigat încrederea și mult respect.
Jasper nu ar face niciodată rău cuiva, cu atât mai puțin lui Flynne. Niciodată.
Sunt la un apel distanță!
Mulțumesc.
Nu am spus nimic care nu era adevărat.
Este prietena mea. Îmi place să cred că e și a ta.
Îți place sau nu, acum este implicată în asta, bine?
Este greu să păstrezi secret așa ceva.
Nu Billy Ann e problema.
Iar Tommy și insigna lui de șerif nu sunt soluția.
- Trebuia să închei socotelile pe pod. - Nu ai făcut-o.
Unde e mama?
Mamă!
Leon?
O, nu, Burton! Corpurile.
Rahat!
Doar încerc să pricep.
Medicamente trimise din viitor.
Doar formula pentru ele. Trimisă la Pharma Jon pentru imprimare.
Cum au trimis-o?
Contează? A funcționat.
Știi de ce verii tăi au crescut în Ohio?
Unchiului Charles i-a luat banca ferma.
Tata mi-a spus povestea de suficiente ori ca să fiu circumspectă,
dar am păstrat-o și în inimă.
Cea mai mare greșeală a cuiva este să devină dependent de un străin.
Ei nu știu decât
să ia ceva din buzunarul tău și să-l pună în al lor.
Și în mod regulat.
Dar nu le plătim nimic.
Ei ne plătesc pe noi.
Așa o fi crezut și unchiul Charlie când a primit împrumutul.
Îmi dau medicamentele astea.
Ce se întâmplă dacă nu le mai iau?
Nu știu.
Ce se întâmplă dacă nu-l mai plătiți pe Corbell Pickett?
Las deoparte partea cu călătoritul în viitor,
îmi va lua ceva până să diger asta,
dar dependența pare destul de evidentă.
Și îmi fac griji pentru noi toți.
Eu abia încep să înțeleg
toate plusurile și minusurile întâmplărilor prin care treceți,
dar, dacă mie mi se pare că nu aveți un cuvânt de spus în actuala situație,
gândiți-vă cum trebuie să li se pară lor.
Trebuie să vorbim despre asta.
M-am săturat să fiu o țintă ușoară.
Nu știm dacă acea cască este sigură.
Cât de sigur e să stăm aici așteptând să vină cineva să ne omoare?
Da?
Polții au spart accesul în periferic.
- Vrei să tăiem conexiunea? - Nu.
- Ce surpriză plăcută! - Nu, Wilf.
O surpriză este când cineva încearcă să te omoare, ceea ce s-a întâmplat.
O persoană nouă.
Avea unul dintre acele dispozitive sonice
- ... ca ăla de la Research Institute. - Eu...
Trebuia să ne anunți dacă ne urmărește cineva ca să ne omoare.
Nu doar că nu ai putut face asta, nici măcar nu știai că s-a întâmplat.
S-a zis și cu prostiile cu înțelepciunea ta din viitor.
Ce s-a întâmplat?
E un haos total.
E băgat și șeriful.
Vor fi o mulțime de complicații.
Este toată lumea în regulă?
Trebuie să te întreb ceva.
Zilele trecute, când am mers pe jos și te-ai conectat cu mine,
ai avut un alt motiv?
Nu sunt sigur că înțeleg.
Ai încercat să mă derutezi?
Sau emoțiile mele, bănuiesc, cu chestia aia, deriva haptică?
Derivă haptică?
- Nu știu ce înseamnă asta. - Wilf...
Te-ai contopit cu mine ca să încep să...
am sentimente pentru tine pe care încă nu le câștigaseși?
Îmi pare rău, domnișoară Fisher! Sincer...
Wilf...
Încep să am încredere în tine.
Este o greșeală?
Nu.
Nu!
Câți ani ai, fiule?
Cred că 28 sau cam așa ceva.
Cumva, nu îmi pari fost militar.
Probabil că nu ai ieșit niciodată din oraș.
Ai trăit o viață frumoasă, liniștită aici, presupun.
Ei bine, asta s-a terminat acum.
Partea calmă, vreau să spun.
Deși poate și partea cu trăitul, în funcție de cum decurg lucrurile.
Crezi că există momente când soarta o poate lua în direcții opuse?
Ca o bifurcație pe drum?
Pentru că ai ajuns acolo,
chiar dacă realizezi sau nu.
Poți să mă duci înapoi la secție, să mă închizi.
Poți să-mi bagi amprentele în sistem, îmi recoltezi ADN-ul
și amorsezi o bombă cu ceas.
Pentru mine, cel puțin.
Dar și pentru tine.
Pentru că oamenii care vor veni după mine
nu sunt genul care să lase treburi neterminate.
Și, faptul că eu vorbesc cu tine toate astea,
mă tem că te transformă într-o treabă neterminată.
La naiba, uită-te la fața ta!
Nu joci poker. Ești prea ușor de citit.
Pot să simt curiozitatea care începe să te roadă.
„Cine dracu' e tipul ăsta?
„De ce a venit aici ca să-i omoare pe oamenii ăia?”
Păi, hai să-ți spun!
Cineva a spus că o vor ucide pe fiica mea dacă nu o fac.
De asemenea, mi-au plătit 2,5 milioane de dolari.
Prima tranșă din totalul de zece la final, dacă treaba a fost făcută corect.
Ceea ce nu s-a întâmplat.
Evident.
Cine?
O voce de la telefon. Nu contează cine.
Ceea ce contează sunt 2,5 milioane de dolari. Banii tăi,
dacă-i vrei.
Ce spui, adjunct?
Spun să...
La dracu'!
Mă tem că am greșit când am acceptat să te aduc aici.
Mă întreb ce speri să obții ducându-te acolo.
Vreau ca Cherise să știe cum e să fii vânată.
Nu crezi că pot să-i fac față?
Nu mă îndoiesc că-i poți face față.
Ce urmează după mă îngrijorează.
Nu mai e vorba de pararea unui atac,
ești chiar tu atacatorul, ceea ce are implicații mult mai însemnate.
Cum de știi tu așa ceva?
Stai mereu tăcut într-un colț și doar urmărești, nu?
Ți-am spus cum l-am cunoscut pe Lev?
Când aveam 12 ani, părinții mei m-au trimis la internat.
Încă încercam să ne revenim după Jackpot atunci.
Erau unele persoane cărora nu le plăcea
cum se prefigura puterea în lumea nouă.
O considerau coruptă.
Te referi la neoprimi?
Au atacat școala.
De ce? Erați doar copii.
Un mesaj pentru părinții noștri.
Neoprimii m-au pus să le servesc masa la cantină.
Și nu au remarcat când am apucat un cuțit de friptură de pe o tavă.
Am tăiat gâtul liderului și i-am împușcat pe cei patru care-l însoțeau.
A fost auto-apărare, Wilf.
Și auto-apărarea poate fi cu sânge rece.
Nu m-am gândit la implicații,
nu-mi imaginasem niciodată așa ceva.
Nu te duce acolo
decât dacă conștientizezi ce vei face
și ești împăcată cu ideea.
Cum vă pot ajuta?
- Mi-a fost scanată figura? - Desigur.
E tot ajutorul de care am nevoie.
Doamnă, dacă nu aveți programare...
Mi-e teamă că va trebui să chem paza.
Cred că mă descurc de aici.
Mi te-am imaginat mai înaltă.
N-am decât un minut, din păcate.
Să trecem direct la subiect.
Cu ce te pot ajuta?
Adică în afară de a nu ne omorî, pe mine și familia mea?
Exact, fiindcă partea aia nu e negociabilă.
Cu ce dracu ți-am greșit eu ție?
Ai pus mâna pe ce nu-i al tău.
Ții ascunse niște date vitale.
Dă-le înapoi și dăm totul uitării.
Nu am luat nimic de la tine!
Mi-am jucat jocul și am murit. Am fost trimisă acasă. Final de joc.
Deci sunt încă la Aelita West?
Nu știu la cine dracu' sunt și, să-ți spun drept, nu dau doi bani.
Vreau doar să ne lași în pace, pe mine și familia mea!
Fie minți, fie ești dispensabilă prin ignoranța ta.
Oricum ar fi, moartea ta continuă să fie singurul meu obiectiv de nezdruncinat.
De ce ești atât de sigură că n-o să te omor? Chiar aici.
Nu sunt atât de neglijentă, dragă. Am folosit și eu un periferic.
Asta nu înseamnă că nu-ți pot provoca foarte multă durere.
Bănuiesc că o să sari din chestia aia
la primul semn de probleme.
De ce crezi asta?
Sunt persoane ca tine acolo de unde vin eu.
Oameni cu putere, bani. Le place să ne calce pe noi, restul, în picioare.
Nu sunt genul care să se supună vreo clipă unei confruntări reale.
Am trecut prin clipe mai vitrege decât ți-ai putea imagina.
Ți-ar face creierașii să explodeze.
Așa că, te rog, nu-mi ține predici despre durere!
Nu vreau să-ți țin predici.
Vreau doar să-ți sucesc gâtul.
Simți?
Cum se apropie abisul?
Să fie pregătirea pentru când te voi omorî cu adevărat.
Am un avanpost în lumea ta acum.
Așa că data viitoare o să vin după tine de-adevăratelea.
ÎN EPISOADELE URMĂTOARE
A fost comisă o crimă, implicând un periferic.
Mai bine ne facem de lucru.
Cum de toată lumea de aici stă departe de noi?
Fă așa!
Vrei să-mi spui că mașinile tale invizibile au dispărut?
Cât de tare te-ai lovit la capul ăla frumușel?
Era să fii ucis.
Mai e ceva ce nu-mi spui?
Orice ai face, nu o minți.
Nu a fost accident, a semănat a ambuscadă.
Nu!
Subtitrarea: Karina Han
Redactor Andrei Marinescu