DETTA HAR HÄNT...
Neoprimitivt. Någon som tror att vi har förstört världen.
Din familj dödades brutalt.
Det här är störande.
Du vill döda honom.
Ja.
Du kan vara min vän eller fiende.
Jag försäkrar dig, det är inte lätt att vara min fiende.
Ligger något annat bakom?
Nytt eller utöver det vanliga?
ETT ÅR INNAN AELITA WESTS FÖRSVINNANDE
Jösses!
Jag har saknat dig.
- Vad gör du? - Hälsar bara på.
Ska jag analysera?
Jag föredrar att blicka framåt.
Låta det förflutna vara och så vidare.
Jag försökte hälsa på dig och du struntade i mig.
Ja.
Så var det brevet på mitt bord följande morgon.
Jag har det någonstans om jag ska vara ordagrann.
Men utan brevet:
"Om du någonsin pratar med mig igen,
"ska jag klösa ögonen ur dig, din själviska subba!"
Jag tror det var "slyna".
"Subba." Jag är rätt säker.
Jag tror det var "själviska slyna".
Ännu en missad chans.
Ja, som den här, om du går iväg.
Vill du ha en drink, som gamla vänner?
Jag är gift.
Grattis i efterskott. Hur är hon?
Han.
Åh, Grace. Säg inte det.
Jag har två barn.
Helvete!
Din stackare. Var det ett villkor?
Du krossade mitt hjärta.
En drink, sen går jag.
Så jag föreslår att du går rakt på sak.
Jag trodde det var dags för en efteranalys.
Det låter som en eldstrid.
Var det inte det?
Jag träffade en AI-terapeut. Efter att det rasade mellan oss.
Var det så du sa? Att det bara rasade?
Lockelsen och det fatala felet med vårt förhållande
var att du var en dålig god flicka och jag var en bra dålig flicka.
På ytan är du dålig,
men längst inne är du nästan skrämmande god.
Och jag är tvärtom.
Betalade du för det dravlet med riktiga pengar?
Ja, det hjälpte mig mycket.
Leker du fortfarande med dockhusen?
Inte på åratal.
AI-terapeuten hade en teori.
Att det handlade om ordning och kontroll.
Du kom från en plats utan ordning
och dockhusen var ett sätt att kompensera för det.
Miniatyrvärldar där du kunde känna dig trygg.
Det låter som en rykande hög med dynga.
Har du en bättre förklaring?
Det är en excentrisk hobby.
Tycker du att det är svårt att förstå folk?
Vad de tänker, och känner?
Empati, menar du?
Det är något med att ta en liten figur och flytta på den.
Arrangera hur den sitter.
Vad den tittar på.
Och det fick mig att känna som om jag hade tillgång
till en annan varelses inre liv.
Det kan kännas ovärderligt.
Tänker du kyssa mig?
Vill du det?
Jag saknade dig, Aelita. Du anar inte hur mycket.
Du borde ha behandlat mig bättre.
Vill du ha en ursäkt?
Nej. Det är glömt för länge sen.
Vad vill du då?
Berätta om ditt jobb.
- Mitt jobb? - Ja.
Vilka mysterier har du hand om
där i din hemliga lya med den stora ståldörren?
- Det vill du inte höra om. - Jo, det vill jag.
Som en enorm petriskål.
Vi kan göra vad vi vill här. Vi gör vad vi vill.
Säkert att det är på riktigt?
Det är hisnande, eller hur?
Vi har fått veta att det är som en simulering...
Det är så vi förklarar datan vi skickar
till er lägre stående typer.
Lägre stående typer? Okej.
Hur många har tillgång?
Bara mitt team. Och doktor Nuland.
Och säkerhetspersonalen, så kanske två dussin?
Är du redo?
Vi kallar det för Gudstypsnittet.
Jag kan komma åt allt här.
Inte bara från stumpen, utan RI i sin helhet.
Men vår databas,
den är bara ett sandkorn på en stor strand.
Vi förändrar aktivt förhållandena i stumpen.
Vi har över 8 000 studier på gång.
Vad forskar ni om?
Det är svårt att namnge utan förankring.
Botanik, meteorologi, zoologi, genetik,
oceanografi, robotik, skogsvetenskap...
Men de verkligt spännande sakerna?
Den hemliga rädda-världen-skiten?
Det kommer från beteendeterapiavdelningen.
De har ett skalbolag i stumpen
som bjuder på ett kontrakt med militären
för att installera haptikimplantat.
Vår teknik, men på en passande primitiv nivå.
Till vilken nytta?
Titta. Det här är kul.
Vi har en grupp marinsoldater på en avlägsen utpost.
De har fått höra att fienden planerar att använda
skadade djur för att dra fram dem,
så vad gör dessa välutbildade unga män
om en skadad hund dyker upp framför dem?
Skjut den.
Men om våra implantat subtilt påverkar objektens neurala kemi?
Ökar elektrisk aktivitet i främre insulära loben?
Centrum för medkänsla.
Okej.
Vilken?
Alla.
Det är nu det blir riktigt intressant.
De reagerar alla olika
baserat på deras livserfarenhet,
mysteriet med karaktären.
-Är han... - Vänta.
Stoppa honom.
- Stoppa honom, - Det har redan hänt.
För länge sen.
Du kan föreställa dig konsekvenserna.
Att implementera en liknade modifiering på samhällsnivå.
Ta farväl av pöbelvåld...
Det kan ni inte göra.
De är människor. De är riktiga människor.
Ser du? Så skrämmande bra.
Planerar hon att implementera något liknande här?
Tror du mig om jag säger nej?
Har hon redan gjort det?
Tror du mig om jag säger nej?
God kväll.
Vänta!
Är du från Spannmål och baljväxter?
Det stämmer.
Kan du förklara varför du är här,
där du inte har någon rätt att vara?
- Ursäkta. - Du saknar tillstånd.
- Jag är bara med... - Vet du vem jag är?
Naturligtvis, dr Hogart.
Då kanske du kan förklara varför
du talar med min vän, på ett så oacceptabelt oförskämt sätt?
Jag gör bara mitt jobb, ma'am.
- Hennes närvaro här kräver ett... - Vi träffades där uppe.
Men jag glömde min jacka, så jag tog med henne hit ner.
Under min uppsyn, som min gäst.
Du kan rapportera det om du vill,
men se till att skriva ditt namn
så att jag vet vem jag ska klaga på.
Jag tror inte det är nödvändigt, doktorn.
Men jag ber att du inte gör om det.
Ursäkta mig,
jag måste bara säga att du har fantastiska ögon.
Allvarligt.
Jag skulle döda för såna ögon.
Robert O'Connell.
Ett nöje att träffas.
Tio miljoner dollar, Bob.
Tjugofem procent har satts in på ditt konto.
Så mycket tror jag på dig.
Jag heter inte Bob. Det är Pete.
Varför är det så svårt för er att ta emot mina pengar?
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag pratar om Bob "Slaktaren" O'Connell.
- Jag vet inte vem det är. - Från Dublin.
Han blev känd för att döda tre UDA-krigare på sin 18-årsdag.
Han lyckades döda fler innan han flydde landet.
Tänker du någonsin på dem?
Alla stackars själar vars liv du tagit.
Vem fan är det här?
Din nya arbetsgivare. Jag försökte med hammaren.
Nu prövar jag ett nytt verktyg. En skalpell, kanske.
Du har använt båda, inte sant?
Du har fel nummer.
Då måste det vara fel Tommy Giorno.
Synd, för jag tänkte ringa honom härnäst.
Berätta för honom om din dotter.
I sin lilla bungalow.
Boca Rouge, inte sant?
Har jag din uppmärksamhet nu?
Vem ska jag döda?
Okej, Flynne. Är du redo?
Ja.
- Ja! - Snyggt!
Frank är tillbaka!
Vems tur är det? Kom igen.
- Sätt den, Tony. - Upp där.
Kompis, du fixar det.
Du fixar det.
- Okej, - Strax tillbaka.
Okej.
Öl, Janet.
Och en till min vän.
Varsågoda.
Du ser bra ut för en gamling.
Det krävs mer än förr.
Som allt annat.
Förvånad att se mig?
Jag förväntade mig det.
Men inte här.
Det här är osmart, Bobby.
Du vet att jag gillar en utmaning.
Mina pojkar.
De är alla vuxna.
Åren går snabbt, inte sant?
Min dotter är också vuxen.
Jag kunde ha låtit det vara, för gamla tiders skull,
om du hade lämnat henne utanför.
Killen var tydlig...
Vem?
Jag vet inte. En britt på telefon.
- Han sa att det var du eller jag. - Fräscha upp dig.
Jag är inte stolt över mig själv.
Jag skäms.
Mr O'Connell?
Vi trodde att det var du.
Ett ögonblick, pojkar. Vi måste prata om ett par saker.
Nej. Vi följer mr O'Connell till hans bil.
Vad säger du, Bob?
Jag älskade dig som en bror, Frank.
KRYPTERAT SAMTAL
- Mr O'Connell. - Jag vet vad.
Varför spelar ingen roll. Hur är vad du betalar mig för.
Säg var och jag får det gjort.
Målen är här imorgon bitti för en medicinsk procedur
som är klar på en timme.
AKUTVÅRD
Vilken typ av procedur?
Ryggmärgsprov. De kommer att återvända till sin bostad efteråt.
Resten bestämmer du.
För helvete.
Du kunde ha stannat inne. Låtsats vara död.
Så här tänker jag göra.
Jag tänker sätta mig i bilen.
Om den startar efter den där lilla skottsalvan, så försvinner jag.
Om du lyckas krypa iväg innan dess
ser jag oss två som kvitt,
för din fars skull.
Hur låter det?
Jag kan inte röra benen.
Din arm ser inte bra ut heller.
Lycka till.
Snälla.
Helvete.
Helvete! Nej!
TA JOBBET? JOBBET TAGET!
TUGGUMMI
- Vad har du gjort, Jasper? - Va?
Jag sa åt dig att inte ta pengarna.
Tog dem inte.
Dök de här bara upp i din jackficka menar du?
Min farbror gav dem till mig.
För vad?
Frågade du honom vad han ville i utbyte?
Såklart. Jag är inte dum.
Och?
Han vill inte ha något.
Han var bara tacksam för mitt hårda arbete under åren.
Jag lovar. Inga baktankar.
Det är allt.
Ingenting är gratis, Jasper.
Jag kan ge tillbaka dem om du vill.
Vi kan behöva dem.
- Du kunde ha berättat igår. - Jag vet.
- Du behövde inte skrämmas. - Förlåt.
Det finns kaffe i bryggaren.
Tack.
Ha en bra dag.
Är du säker på det här?
Absolut.
Det är bakteriellt.
Det konstigaste jag någonsin stött på.
Lite som hjärnhinneinflammation,
bara extremt lokaliserad. I hennes nacklob.
Vad är det?
Delen av hjärnan som hjälper dig att se.
Ryggmärgsprovet kommer att ge oss en uppfattning om
vilken typ av bakterie som har gjort sig hemmastadd.
Det är inte så farligt.
Du kommer att känna lite press. Det borde inte göra ont,
men håll din brors hand om du måste.
Så.
Det var inte så farligt?
Jättebra.
- Hallå? - Ms Andrews?
Derek Thompson från Appleviews försäkringar.
Ursäkta, men vi fick tyvärr säga upp din försäkring.
- När upphör den? - Omedelbart, tyvärr.
Jag ska hitta en lösning så snart som möjligt.
Min make och jag
hoppades få fortsätta med Appleview, om vi kan?
Det går tyvärr inte.
Appleview kanske stänger ner för gott.
Herregud, pappa.
Men vi har värdesatt vår relation.
Mer än du kan ana.
Vi önskar dig och din man hälsa och lycka i allt.
Jag är gravid.
Underbara nyheter, ma'am.
Adjö.
Och lycka till.
Är allt okej?
Problem med bilen bara.
Jag klarar mig.
Ska jag ta en titt?
Det är snällt av dig, men jag har ringt efter hjälp.
Mekanikern kommer snart.
Skickar de Charlie Burr?
De gav mig inget namn.
Det är säkert Charlie.
Jag kan hjälpa dig för ett lägre pris.
Tack, men...
Jag chansar.
Det är inte så
att du inte vill ha min hjälp för att jag är kvinna?
Nej.
Jag kan se att du kan motorer.
Jag vet inte om det är en komplimang eller förolämpning.
Jag skulle aldrig förolämpa en främling.
Jag sparar dem till vänner och familj.
Okej. Lycka till, sir.
Ta hand om dig.
Låt mig ta en titt, se om jag kan bättre än Charlie.
Vi har ett förflutet, men det vill inte du höra.
Jag tar gärna chansen att sabba för honom.
Gör det något?
Jag hade hellre väntat.
Vad har hänt?
En grusbil välte.
Som att bli träffad av en hagelbössa.
Inte en trevlig upplevelse.
- Vilken dag. - Verkligen.
Den har bara börjat.
En varning.
Om du låter Burton Fisher röra motorn och inte jag,
måste jag kanske skjuta er båda.
Säg inte att du körde in i honom med din gamla skrothög.
Jag försöker bara hjälpa till.
Vissa tror inte att en kvinna kan fixa en bil.
Den unga kvinnan missförstod mig.
Jag ber om ursäkt för allt ståhej.
Jag menade inte att förolämpa någon.
Ärligt talat var jag lite nervös.
Skjut honom.
Skjut honom!
Ner!
Skit.
Är du okej?
Burton! Skit!
- Fan. Jag sitter fast! - Fan!
Är du okej?
Kniv.
Okej.
Burton!
Jag kan använda hagelbössor också.
Vill du se?
Nästa sitter i huvudet.
Flynne?
Det är väl det du gör med misstänkta? Särar på dem?
Pratar med dem, hör deras sida?
Vittnen också, Flynne.
Och offer?
Vet du vad det här är?
Nej, det ser ut som något från...
...framtiden.
Visst gör det?
Han har inte sagt något.
Ingen ID, ingen registrering, ingenting.
Men han har en väst på sig.
Och?
Han förväntade sig en eldstrid.
Lite som Burton,
som kör runt och är redo för bråk, som om han är kvar i Texas.
Är vapen och drönare redo?
Om han ville döda honom hade han gjort det.
Men det gjorde han inte. Vi ringde dig.
Jag vet.
Men jag undrar,
en död kropp på bron hade lockat hit Homeland Security.
Om ett par skott flyger utan en kropp
blir det ett ärende för polisen.
Vi har inte gjort något fel.
Jag lovar.
Vet du vad mitt första minne av dig är?
Mitt allra första?
Jag gick i tredje klass, så du måste ha gått i ettan.
Du kallades till rektorn.
Minns du det?
Du lyckades ta alla daggmaskar från NO-rummet
och släppte ut dem i skogen.
Du ville inte att femteklassarna dissekerade dem.
Du gjorde ett stort intryck. Det kan jag säga.
Min farbror hade ett ordspråk.
Att människor är som lökar.
Lagren växer över varandra, år efter år.
Det betyder att flickan som räddade alla maskarna
finns kvar inom dig.
Jag känner att jag borde skydda henne om jag kan.
Men jag behöver hjälp.
Jag är ledsen, Tommy.
Det är bäst att du åker hem.
Flynne?
Prata med mig.
Jag vet inte.
Det kunde ha gått fel på flera sätt.
Älta inte det förflutna. Fokusera på det som väntar.
Hur? De är alltid tio steg framför oss.
Han väntade på oss på bron.
- Han visste att vi skulle komma. - Låt oss åka hem,
sen kan vi prata om det.
Ni kan prata öppet. Jag vet mer än vad ni tror.
Resor till framtiden,
män som attackerar er på natten,
ni gav Corbell Pickett en väska med kontanter.
Då inser du att det är en intressekonflikt.
Vi är båda oroade över Flynnes välbefinnande.
Jag är inte orolig för dig.
Om du förolämpar Jasper, förolämpar du mig.
Med tanke på vad som hände förtjänar jag lite förtroende och respekt.
Jasper hade aldrig gjort någon illa, allra minst Flynne.
Ring om du behöver mig.
Tack.
Jag sa bara sanningen.
Hon är min vän. Och din med, hoppas jag.
Hon är inblandad i det här nu, oavsett.
Det är svårt att hålla allt hemligt.
Billy Ann är inte problemet.
Tommy och hans bricka är inte lösningen.
- Vi borde ha avslutat allt på bron. - Det borde du.
Var är mamma?
Mamma!
Leon?
Burton. Kropparna.
Skit.
Jag försöker bara förstå allt.
Medicin skickad från framtiden.
Bara formeln. De bad Pharma Jon att skriva ut den.
Hur skickades den?
Spelar det någon roll? Det fungerade.
Vet ni varför era kusiner växte upp i Ohio?
Banken tog över farbror Charles gård.
Pappa berättade den historien tills jag blev tokig,
men jag lärde mig av den.
Det värsta en person kan göra är att stå i skuld till någon annan.
Allt de bryr sig om
är att ta från er och stoppa fickorna fulla.
Regelbundet.
Men vi betalar dem ingenting.
De betalar oss.
Det är säkert vad farbror Charles tänkte när pengarna kom in.
De ger mig de här drogerna.
Vad händer om jag slutar ta dem?
Jag vet inte.
Och om ni slutar betala Corbell Pickett?
Jag tänker inte ens på tidsresandet,
jag måste tänka på det först,
men beroendet verkar nog.
Jag oroar mig över oss.
Jag får först nu höra
om alla komplicerade grejer ni har för er,
men ni verkar inte ha mycket att säga till om,
så tänk på hur de ser det.
Vi måste prata igenom det här.
Jag tänker inte sitta och vänta.
Vi vet inte om headsetet är säkert.
Är det säkrare att sitta och vänta på att bli attackerade?
Ja?
Polterna har hackat sig in i periferin.
- Ska vi bryta anslutningen? - Nej.
- Vilken trevlig överraskning. - Nej, Wilf.
En överraskning är när någon försöker döda dig, vilket precis hände.
En ny person.
Han hade ett ljudvågsvapen
som killen från Research Institute.
Du skulle berätta om någon var ute efter oss.
Du kan inte göra det, du visste inte ens vad som hände.
Du kan visst inte se allt.
Vad hände?
Det är en jävla röra.
Polisen är inblandad.
Det försvårar situationen.
Är alla okej?
Jag måste fråga dig en sak.
Häromdagen, när vi var upplänkade,
hade du ett annat motiv?
Jag förstår inte.
Försökte du förvirra mig?
Eller mina känslor, med den haptiska driften?
Haptisk drift?
- Jag vet inte vad det betyder. - Wilf...
Gjorde du det för att jag skulle få...
Få känslor för dig som du inte förtjänar?
Ursäkta, ms Fisher. Jag...
Wilf.
Jag börjar lita på dig.
Är det ett misstag?
Nej.
Hur gammal är du?
Tjugoåtta eller så?
Du slår mig inte som f.d. militär.
Du har nog aldrig lämnat staden.
Du har levt ett lugnt liv här.
Det är över nu.
Den lugna delen, menar jag.
Och ditt liv, beroende på hur det slutar.
Tror du att det finns ögonblick då ödet kan ta en vändning?
Som i ett vägskäl?
Du står vid ett,
vare sig du vet det eller inte.
Du kan ta mig till stationen.
Du kan gripa mig, ta mitt DNA
och vänta.
På mig.
Och på dig.
För de som kommer efter mig,
de lämnar inga lösa trådar.
Och eftersom jag pratar med dig så här,
är du nu en lös tråd.
Se på dig.
Spela aldrig poker. Du är för lättläst.
Jag ser att du är nyfiken.
"Vem fan är det här?
"Vad gör han här och varför försöker han döda dem?"
Jag ska berätta.
Någon hotade att döda min dotter om jag inte gjorde det.
De betalade mig också 2,5 miljoner dollar.
Första betalningen av tio miljoner, om jag gjorde det.
Vilket jag inte gjorde.
Såklart.
Vem?
Rösten i telefonen. Det spelar ingen roll vem.
Det viktiga är pengarna. Som är dina,
om du vill ha dem.
Vad säger du?
Jag säger...
Helvete!
Jag gjorde nog ett misstag som tog med dig hit.
Jag ifrågasätter vad du hoppas uppnå med att gå in där.
Jag vill att Cherise ska veta hur det känns att bli jagad.
Skulle jag inte klara av henne?
Det tror jag säkert att du kan.
Men inte vad som händer sen.
Det handlar inte om att avvärja,
utan att vara den som attackerar, och det är svårare.
Hur vet du det?
Du är alltid i något hörn och tittar.
Vet du hur jag träffade Lev?
När jag var 12, skickade mina föräldrar mig till internatskola.
Vi höll fortfarande på att ta oss ur jackpotten då.
Vissa gillade inte
hur makten i den nya världen fördelades.
De ansåg att det var korrupt.
Neoprimer, menar du?
De attackerade skolan.
Varför det? Ni var bara barn.
För att ge ett budskap.
Neoprimerna tvingade mig att servera dem mat.
Och de såg inte att jag tog stekkniven från ett av deras fat.
Jag skar halsen av deras ledare och sköt fyra andra.
Det var självförsvar, Wilf.
Även självförsvar kan vara kallblodigt.
Jag tänkte inte på tyngden,
för jag kunde inte ha föreställt mig den.
Gå inte dit.
Om du inte inser vad du kanske måste göra
och är okej med det.
Hur kan jag hjälpa till?
- Har mitt ansikte skannats? - Naturligtvis.
Det är allt jag behöver.
Ma'am, om du inte har en bokad tid...
då måste jag kalla på vakterna.
Jag klarar det själv nu. Tack.
Jag trodde du var längre.
Jag har bara några minuter.
Vi måste gå rakt på sak.
Hur kan jag hjälpa till?
Förutom att inte döda mig och min familj?
Precis, för det är inte förhandlingsbart.
Vad har jag gjort dig?
Klåfingrig, kära du.
Du försvann med ganska viktiga data.
Ge den tillbaka och allt är förlåtet.
Jag tog inget från dig.
Jag spelade mitt spel och dog. Blev hemskickad. Spelet är slut.
Så Aelita West har det fortfarande?
Jag vet inte vem som har det och det skiter jag i.
Jag vill bara att du lämnar mig och min familj ifred.
Antingen ljuger du, eller så är du överflödig i din okunskap.
I vilket fall fortsätter din död att vara mitt enda genomförbara mål.
Hur vet du att jag inte dödar dig? Just nu.
Jag är inte så oförsiktig. Jag är själv en periferi.
Jag kan ändå orsaka dig stor smärta.
Jag kan tänka mig att du sticker
så fort du får problem.
Varför säger du så?
Vi har folk som dig där jag kommer ifrån.
Folk med makt och pengar. Som älskar att köra över andra.
Inte någon som går igenom en riktig strid.
Jag har genomlevt mer ytterligheter än du kan tänka dig.
Det skulle krossa din lilla hjärna.
Så försök inte läxa upp mig om smärta.
Jag vill inte läxa upp dig.
Jag vill bara bryta nacken av dig.
Känner du det?
Mörkret som rullar in?
Låt det vara en förberedelse för när jag dödar dig.
Jag har fotfäste i din värld nu.
Nästa gång är jag ute efter dig istället.
I NÄSTA AVSNITT
Ett mord med en periferi inblandad.
Bäst att vi börjar jobba.
Varför är alla här så distanserade?
Gör så här.
Säger du att dina osynliga bilar är försvunna?
Hur hårt slog du i ditt huvud?
Du blev nästan dödad.
Är det något du inte säger?
Vad du än gör, ljug inte för henne.
Det var ingen olycka, det var ett överfall.
Nej, nej!
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Monika Andersson