Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[zlověstná hudba]
[tlukot srdce]
[smích]
[hučení větru]
[déšť, hrom]
[vytí vlka]
[hrom]
[štěkání psa]
[hvízdání létajícího talíře]
[Elizabeth] Bylo mi sedm let
a slunce právě zapadlo za Dračími horami.
A obrovská kosmická loď proletěla...
prakticky vodorovně po obloze.
A byla velká jako fotbalový míč
a celkem krásná a zářila modrobílým světlem.
Cítila jsem, že je to...
začátek fantastického osudu, který mi byl předurčen.
A jako dítěti mi to bylo jasné, vycítila jsem to.
Měla jsem tuto intuici.
A cítila jsem pouto, komunikaci, která byla tak silná,
že jsem toto pouto prostě následovala.
[smích malé holčičky]
Tady nahoře jsou lidé.
[praskání rádia]
[hlasatel v rádiu] Přerušujeme vysílání. Krátce po 11:00 se dnes
nad Johannesburgem vznášelo UFO,
svědkové události neví, co to bylo.
[John] GB McKenzie pochází z Howicku v Natalu.
Je to syn sestry Elizabeth Klarerové, Barbary Woollattové.
Plachý a laskavý farmář a milovník přírody.
Člověk s nohama pevně na zemi.
[GB] Elizabeth předběhla svou dobu,
protože její příběh je něco, na co můžeme být jako Jihoafričané hrdí.
Vždy na ni vzpomínám jako na klidnou a laskavou a pravou dámu.
Elizabeth mi moc chybí.
[John] Stella se o Elizabeth starala
během jejích posledních dnů v hospicu Highway.
A věnovala velkou pozornost každému slovu, které Elizabeth na smrtelné posteli řekla.
A ta část o mimozemském sexu jí pokaždé zaujala nejvíce.
[Stella] Na Elizabeth si pamatuji, jak seděla na posteli.
Myslím, že si barvila vlasy a vzadu je měla sepnuté.
Seděla na posteli obklopená svými papíry.
Měla velký modrý prsten a fotografii Akona v zadní části postele.
Tak si ji pamatuji. „Pojď dál, drahoušku, popovídáme si.“
Milovala povídání. Ráda mluvila.
Ráda mluvila o své cestě do vesmíru.
Řekla mi vše o vnitřku kosmické lodi,
že tam byl červený samet a že měla v té kosmické lodi sex.
Ach, řekla mi celý ten příběh. Nikdy jsem ji nepřistihla při lži.
Vždy se držela toho, v co věřila
a nikdy nezapochybovala o tom, co považovala za pravdu.
[zlověstné kvílivé hučení]
David, Elizabethin syn, je můj bratranec.
Většinu vánočních prázdnin trávil s námi na farmě.
Je o pár let mladší než já.
Pokud jde o Elizabethiny zkušenosti,
já osobně jsem UFO bohužel nikdy neviděl. Žádné jsem nespatřil,
ale to neznamená, že jejímu příběhu nevěřím,
protože, víte, zúčastnila se konferencí v Německu a Americe.
Vystupovala na konferencích po celém světě.
[David] Ano, byla velmi inteligentní.
Také bych chtěl být takový.
Ale byla hodně sečtělá, četla hodně knih.
[John] Seznamte se s Elizabethiným pozemským synem, Davidem Klarerem.
Jedním ze dvou pozemských dětí s jejím druhým manželem, Paulem Klarerem.
David, nyní v důchodu, býval vysoce postaveným analytikem rizik.
Byl si s matkou blízký. S Akonem už tolik ne.
Svého vesmírného bratra nikdy nepotkal
a sám byl svědkem blízkého setkání třetího druhu,
které nezahrnuje Akona ani jeho lidi.
[David] Matka byla úžasná žena.
Byla plná lásky, jemnosti. Mírumilovná.
Obávala se o životní prostředí.
Obávala se o lidi.
Zahradničila. Jejím rostlinám se dařilo. [smích]
[John] Marina McKenzieová je ženou GB McKenzieho.
Je to zlatíčko, zdravotní sestra v důchodu.
[Marina] Zdá se, že Elizabeth byla odmalička
vždy trochu jiná a více v kontaktu se životem tam venku.
A... přirozeně by si vybral někoho takového. Nevybral by si mě.
Poprvé jsem ji potkala, když jsem sledovala GBho hokejový zápas.
A potkala jsem tuto tetu, která, jak mi bylo řečeno, víte,
měla ve svém životě ten zážitek s Akonem.
A to ve mně vzbudilo zájem,
protože to byl tak neobvyklý a zajímavý příběh.
Byla velmi výjimečná a vřelá, velice vřelá a láskyplná
a lidé k ní přirozeně lnuli.
Měla sílu, auru, tak by se to asi dalo nazvat.
A myslím, že přitahovala muže z široka daleka.
[směje se] Troufám si to říct? Vážně z široka daleka.
Musela být velmi odvážná, aby vstoupila do mimozemské lodi...
a čelila neznámému.
GB má bratrance, ano. Mám svatbou získaného bratrance.
Velmi hrdě lidem říká, že má ve vesmíru bratrance.
Potenciálně mám pravého bratrance...
ve vesmíru, jmenuje se Ayling.
[zlověstná hudba]
[John] Toto je Sue Armstrongová.
Dříve farmařila vedle Elizabethina nechvalně známého Kopce Létajícího talíře
v oblasti řeky Mooi.
Bývala jezdkyní, věřící v mimozemšťany, romantička do morku kostí.
Dnes je již v důchodu a žije jinde, ale její oči budou vždy jiskřit
když pomyslí na to, co se na tom kopci mohlo stát.
[Sue] Vidím ten kopec každý den svého života.
S Grahamem jsme manželé 42 let a celou tu dobu jsme žili tady.
A vlastně jsem si vzala kluka od vedle,
protože můj otec vlastnil farmu vedle Danesfordu.
A tak jsme od doby, kdy jsem byla malá, slýchali o Kopci Létajícího talíře
a všechny ty příběhy o setkání Akona a Elizabeth.
Věřím, kvůli mému spojení s Elizabeth.
Měla neuvěřitelnou přitažlivost.
Měla ty nejneuvěřitelnější oči. Nebyla tak úplně z této planety.
[Elizabeth] Tuto fotografii jsem pořídila z Kopce Létajícího talíře
mým fotoaparátem Brownie Box.
Mělo to paprsek světla, který mířil dolů přes propad na vrcholku,
kde přistála Akonova kosmická loď.
A skutečně vidím jeho tvář v tom paprsku světla.
[John] Hayley a Greg Muirheadovi
vlastní farmu, na jejímž pozemku je Kopec Létajícího talíře.
Ale jako zaneprázdnění farmáři se zaměřují více na svůj dobytek a provoz farmy
než na údajná světla a potulování v kopcích,
která popisuje Elizabeth.
I když Hayley, stejně jako Sue, se zdá být otevřenější
myšlence mimozemského společenství jako takového.
[Greg] Asi to je člověk od člověka.
- Myslím... To asi stačí. - [Hayley se směje]
V příběhu toho dost nesedí, ale jen si z toho vezměte ty perly
a uvidíte, co získáte.
A kdybych dnes viděla Akona, Arkona,
řekla bych mu: „Vezmi mě ke svému vůdci.“ Chápete? „Odveď mě odsud.“
„Zastav svět, chceme pryč!" Chápete?
- [Greg se směje] - Je to tu občas těžké.
Takže ano. A v té... troše neznáma, ve vesmíru, je určité kouzlo.
Dává to trochu úžasu a trochu zajímavosti
tomu jinak... Excellovému a e-mailovému životu.
Není na tom nic špatného, na trošce barvy.
Hodně štěstí s touhle, Akone.
- Unést mohou jen hubené ženy... - [Greg se směje]
...ne ty, co mají až moc rády jídlo.
[Greg] Ale ano, je to krásné místo. Takže když jste tam nahoře,
proč byste něco necítili?
Proč byste necítili krásu a to, co je kolem vás?
Ale... víte, je to stále... stejně je to pořád jen zázrak.
A celý příběh považujeme za docela zajímavý...
ale bohužel nemůžu říct, že bych viděl mimozemskou aktivitu.
[zlověstné hučení]
[zlověstná hudba]
Šla jsem na vrchol hory.
A tam, když jsem překonala severní hřeben propadu,
jsem viděla, jak v tom propadu přistála kosmická loď
a přistála naplocho na zemi.
A vedle ní stál vysoký muž.
Ani jsem nezaváhala. Běžela jsem přímo k němu
a natáhla jsem k němu obě ruce a on je vzal do svých a řekl:
„Tentokrát se nebojíš.“
Nemohla jsem nic říct, jen jsem zavrtěla hlavou.
Byla jsem zadýchaná, tak vzrušená.
A pak se to stalo celé naráz.
Prostě mě zvedl jako pírko a vstoupil na trup své lodi...
a otevřenými dveřmi dovnitř.
[Helene] Jednoho dne jsme šli na horu, zase si jen povídat,
a vysvětlila, že to je hora, kde potkala Akona.
A Elizabeth se začala třást a byla velmi vzrušená.
Řekla: „Tady Akon přistál s kosmickou lodí.“
A pak jsem se podívala dolů a byl to nejprapodivnější zážitek mého života,
protože v prohlubni, nebyla to jen prohlubeň, měla tvar... takový.
A ta oblast v tom tvaru...
byla pokryta podivnými rostlinami.
Cítila jsem úplně ledový chlad,
protože to pro mě bylo zvláštní a jsem si jistá, že v jejím věku
by si nesedla a nesázela ty rostliny.
A podívala se na to a řekla mi:
„Slíbil mi, že mi zanechá značku
a toto je značka, kterou zanechal na hoře.“
[John] Helene Rabieová byla v 70. a 80. letech známou novinářkou.
Často srovnávala poznámky o případu Klarerové.
Akon... měl tu nejúžasnější tvář.
Měl vysoké čelo,
vysoké lícní kosti, orlí rysy
a opravdu neuvěřitelné šedé oči,
které byly velmi podmanivé a plné lásky.
A jeho vlasy... byly zlaté, ale na spáncích prakticky bílé.
A musel... Vím to jistě, potom jsem to věděla...
že měřil minimálně 190 centimetrů.
Měla... Nevím, jestli měla titul, ale byla to meteoroložka
a studovala v Británii.
A často jsem vídala její dopisy od...
od velmi vysoce postavených vládních úředníků.
[zlověstná hudba]
[John] Petrovna Metelerkampová byla v 80. letech proslulou novinářkou.
Do hloubky a s potěšením zpravovala
o mimozemském setkání Elizabeth Klarerové.
[Petrovna] V roce 1983 jsem byla novinářka s výsadním postavením,
díky kterému jsem si mohla volit, o čem psát.
Pro rodinný časopis,
největší v Jižní Africe, jmenuje se Huisgenoot.
Volila jsem si alternativní témata.
A když jsem si přečetla recenzi na novou knihu
od Klarerové,
domluvila jsem si s ní schůzku a strávila jsem s ní den,
protože to bylo něco pro mě.
Téma, které bylo jiné, vymykalo se normě.
Můžete si také říkat, proč by si Akon ze všech lidí na Zemi zvolil Elizabeth.
Proč by si zvolil ji, aby s ním šla na jeho planetu a dala mu syna?
Jedním z důvodů, které zmínila, bylo...
že byla potomkem kmene Venuše na Zemi,
původních lidí Venuše.
A on chtěl do své rasy vnést čerstvou krev
pro posílení jejich krevní linie.
[Kitty] Mělo to velmi romantický aspekt...
když vám Elizabeth řekla, že ten muž je její spřízněná duše.
Akon byl její spřízněná duše a zdávalo se jí o něm
předtím, než ho potkala.
[Elizabeth] Znala jsem jeho jméno díky telepatické komunikaci...
a jako malou mě pozoroval.
„Víte něco o mimozemšťanech?
Četli jste někdy knihu od Elizabeth Klarerové?
Setkali jste s ní někdy? Provedli jste nějaký průzkum?“
Říkám: „Jděte tam a zkoumejte to 30, 40 let jako já
a pak se vraťte a řekněte mi, že neexistují.“
[zlověstná hudba]
[John] Kitty Smith, Elizabethina dlouholetá přítelkyně,
zakladatelka prvního, nejdéle fungujícího jihoafrického klubu UFO.
[Credo] Díval jsem se... víc a víc...
na Klarerovou...
a říkám to jako někdo, kdo je svým způsobem umělec.
A říkám to jako člověk...
který cestoval a který...
se setkal s lidmi různých národů. Uši této ženy...
nejsou normální.
Elizabeth Klarerová si vždy ráda...
česala vlasy tak,
aby její uši byly vidět co nejméně, aby byly skryté.
[John] Ubaba Vusamazulu, „Nebesa budiž probuzena“, Credo Mutwa.
Byl to zuluský sangom, tradiční léčitel
a poslední Nejvyšší Sanusi Jižní Afriky.
Také měl velmi zvláštní pouto s Elizabeth Klarerovou.
Příběh vypráví, že během vrcholu apartheidu v Jižní Africe
byli za vzájemné návštěvy zatčeni apartheidní policií.
[Credo] Budu co nejstručnější.
Ten příběh, který se o Elizabeth Klarerové běžně vypráví,
říká, že byla pozemskou ženou,
která byl oplodněna mužem z hvězd.
Je mi líto, ale to je jen polovina pravdy.
Říkám v Zulu: „Hayi khona, akunjalo.“
„Ne, není tomu tak.“
Tato žena... pocházela z hvězd.
Měla i důkaz...
podle ní, z její návštěvy té druhé galaxie.
Ne, není to jiná galaxie. Je to naše galaxie, je to jiná planeta.
Ukázala mi tlustý spis... skoro jako kniha,
který jí poslalo americké ministerstvo obrany,
myslím, že to bylo oddělení letectva, který musela vyplnit.
Každý sebemenší detail její zkušenosti.
A bylo to 42 stran A4.
Takže to bylo v extrémních detailech
a mě zajímalo, proč je to tak zajímá.
Evidentně prováděli výzkum
a snažili se zjistit o takových událostech všechno.
Musela mít své první tušení nebo kontakt s létajícími talíři,
protože pořídila tyto fotky.
Nejsou moc dobré, ale měla obyčejný fotoaparát.
[cvakání spouště] A to byly první, o kterých vím,
které byly vyfotografovány roku 1956. [kvílení létajícího talíře]
A lidé mi říkali: „Vypadají jako obyčejné hrnce na vaření,
vyhozené do vzduchu, “ a takové hlouposti.
[John] Astronomové od té doby objevili planetu podobnou Zemi
v souhvězdí Alfa Centauri.
Mohlo by existovat až 40 miliard planet velikosti Země
obíhajících v obyvatelných zónách
hvězd podobných Slunci a červených trpaslíků v naší galaxii.
Uf, rozhodně nejsme sami.
Alpha Centauri, náš nejbližší soused, 44 milionů let taxíkem.
Asi 500krát dále je hvězda Proxima Centauri.
Nejbližší hvězda k nám, která hostí planetu Meton,
odkud, podle Elizabeth Klarerové,
pochází Akon, mimozemský návštěvník.
[John] Dr. Enrico Olivier je astronom.
Oblasti jeho výzkumu zahrnují pozdní fáze vývoje hvězd,
nelineární modelování hvězdných vibrací a hnědé trpaslíky.
Všechno, co jsem viděl... co se mi na noční obloze zdálo zvláštní,
jsem pak vždycky dokázal objasnit
jako něco buď přírodního, nebo vyrobeného člověkem.
Když jsme cestovali po oblasti, kde žila, zjistili jsme,
že Zuluové létající talíře vídají často.
- Mm. - A považují je za bohy.
A když je uvidí, padnou na kolena, zavřou oči a modlí se.
Nepodívají se nahoru, dokud si nebudou jisti, že je to pryč.
Sestra mi jednoho dne zavolala a řekla:
„Zuluové vidí to, co ve svém jazyce nazývají
‚Vozem na obloze.‘“
A... jejich folklór, samozřejmě...
také to patří do jejich folkloru
a správný název Zulu pro létající talíř
je „Pták blesků“.
[John] Za světelnou bariérou, strana 14...
„Ikhanya elikhanya emnyameni.“
„Světlo, které osvítilo temnotu.“ Zuluské velebení.
Moje sestra mi znovu zavolala a řekla: „Měla bys přijet,
protože Pták blesků je opět na obloze,
Zuluové jsou nadšení.“ [napínavá hudba]
Nemyslím si, že neexistuje žádný jiný případ
ženy, která porodila dítě mimozemšťana.
Čistá neředěná láska.
Chci říct, musela tam být vášeň, kterou si ani neumíme představit.
A čeho se vzdala a to, jak se změnila.
Musí to být příběh lásky tak obrovské, že ji nikdy nepoznáme.
[jemná hudba]
[Paul] Není to dobrý příběh lásky.
Vůbec ne.
Přijde, oplodní ji, přiveze ji zpět,
vezme dítě a už ji nikdy neuvidí. To není dobrý příběh lásky.
[John] O Paulu Broganovi můžeme říct hodně věcí.
Byl to inženýr, burzovní makléř, jednatel společnosti, ekolog,
vůdce komunity, skeptik a spisovatel.
Co o něm říct nemůžeme? Že by byl objímač UFO.
Dobrý příběh lásky mám já se ženou.
Vzali jsme se a zůstali spolu po zbytek našeho života.
To je příběh lásky. A stává se každý den.
Proč to neoslavujeme? Toto není příběh, který máme oslavovat,
obdivovat nebo kopírovat. Vůbec ne. Podle mého názoru prostě ne.
Řekl: „Teď jdeme na náhorní plošinu Cathkin, “
protože tam bylo letadlo letectva,
jedno z harvardských letadel,
staré letadlo letectva, co neustále kroužilo po obloze.
A on řekl: „Pojďme od toho pryč.“ A šli jsme nahoru.
A vzal mě nahoru na náhorní plošinu Cathkin.
Máme hosty, co sem jezdí a zůstávají tu, hlavně aby...
mohli jít a navštívit místo přistání UFO...
kde Akon nebo Arkon, ani nevím, jak vyslovit jeho jméno,
svedl svoji pozemšťanku
a vzal ji do náruče, nebo chapadel, nebo co že to měl,
a odvezl ji na Alfa Centauri.
A ti lidé se s ní setkali a věřili jejímu příběhu.
Já jsem ji bohužel nepotkal.
A protože jsem skeptik, někdo, kdo snadno...
nevěří v iracionální záležitosti...
Musím... [vzdychne]
...musím její příběh brát s určitou... rezervou.
[napínavá hudba]
[John] Dům Paula Brogana je nejvýše položenou obydlenou nemovitostí
ve středních Dračích horách,
posledním přátelským krbem před výstupem do rozlehlé horské divočiny,
půldenní výšlap od tajuplné vyvýšeniny,
místa údajného přistání kosmické lodi, samotného Cathkin Peak.
Za mnou je Cathkin Peak.
Měří asi 3 000 metrů.
Nahoře je plochá část o velikosti fotbalového hřiště...
a tam nahoře, údajně...
vesmírný muž jménem Akon...
přiletěl se svou „pozemskou“ přítelkyní, Elizabeth Klarerovou...
a tam na vrcholku...
se bláznivě a vášnivě pomilovali...
a počali tam dítě, prý chlapce.
A kde kosmická loď přistála...
je holá plocha, kde nic neroste.
Nevím, zda to způsobila ta loď, ale mám podezření, že existují dokonale...
věrohodné geologické důvody, proč tam nic neroste.
Věrohodným důvodem by bylo, že voda prosákla půdou,
vyplavila všechny živiny, takže zbyl jen písek,
a to... Pak už tam není nic na výživu trávy a stromů a tak dále.
[zlověstná hudba]
[John] A přesto jsme zde s fotografií
pořízenou dlouho před údajným přistáním kosmické lodi na plošině Cathkin Peak,
kde je jasně vidět bujná vegetace a rostliny pokrývající tuto oblast,
než UFO zkřížilo jejich rostlinné cesty.
Tohle je Akon... který byl láskou mé matky.
Také údajný otec Aylinga,
matčina druhého syna, kterého neznám.
Zdá se, že mám ve vesmíru nevlastního bratra.
Ale... mám o tom příběhu své pochybnosti.
Mám pochybnosti o pravdivosti matčina příběhu,
ohledně setkání s Akonem a letu do vesmíru
a porodu dítěte, o všem. Ehm...
Je velmi frustrující, že neexistuje jasný důkaz.
Opravdu bych rád věděl, jak se ten příběh skutečně udál.
Byla to pravda? Nebyla? [směje se]
Ale určité věci se staly...
určité události v její knize.
Hlavní pro mě byla ta, kdy jsem toho byl podle ní součástí,
nahoře v Dračích horách před námi přistála loď.
Byli jsme tam nahoře na koni a přistála před námi loď
a vystoupil Akon. A já si na to nevzpomínám.
[Elizabeth] Tak jsem vyjela a... S podkoním a koněm s nákladem
a samožejmě také s Davidem.
A tehdy jsem ho znovu potkala.
Jistě bych si něco takového...
dokonce i v tak mladém věku devíti nebo deseti let
bych si to pamatoval.
Další části výletu si pamatuji.
To, že Akon tu vzpomínku nějak vymazal z mé hlavy,
mě napadlo...
Ale pak si říkám: „Proč by to dělal? Za jakým účelem?“
Hlavně když, jak říká ve své knize, potřebuje ten příběh rozšířit.
Určitě bych byl svědkem. Podpořil bych ji a...
podpořil bych ten příběh a velmi rád,
kdybych viděl tu loď přistát a kdybych potkal Akona.
Fantastické.
[Elizabeth] Toto je ta samá kosmická loď...
vstupující do vyšší atmosféry.
A vzhledem k obsahu vlhkosti v atmosféře
se kolem ní opět kondenzují mraky.
Tento fotograf byl tak překvapený.
A vysvětlila jsem mu, že kdyby to vyfotil o vteřinu později,
měl by celou postavu
Akona stojícího vedle mě v hologramu.
[John] Fotografie Akona bohužel neexistují. Máme jen obraz,
kde velmi připomíná mužskou verzi Elizabeth.
Nenechá se fotit. Nechce být zatčen
a skončit v laboratoři, opíchaný špendlíky a jehlami,
aby zjistili, co mimozemšťana dostane.
Tomu se samozřejmě vyhýbá.
A také mu to umožňovalo se s Elizabeth pravidelně setkávat.
[John] A máme bustu našeho mimozemšťana od sochaře Boba Forbese.
[Bob] Měl jsem pocit, že kdybych Akona zavolal,
že by mi možná mohl pomoci. A přesně to jsem udělal.
Zavolal jsem ho a tu hliněnou sochu
jsem dokončil během tří hodin,
normálně to trvá tři týdny.
Zavolali jsme Elizabeth, aby to viděla. Nevěděl jsem, jestli je to on.
A když viděla tu sochu,
byla samozřejmě velmi nadšená.
Opravdu velmi šťastná. Bylo zcela zřejmé, že to byl skutečně on.
A nejúžasnější je, že asi za týden
seděl můj syn v přední místnosti domu a díval se na obzor
a viděl celou řadu světel houpat se nahoru a dolů
v místě, kde by žádná být neměla. Všechny nás zavolal.
Celá rodina jsme vyběhli ven.
A viděli jsme ta světla. Třináct světel na obzoru,
houpající se nahoru a dolů a byla velmi, velmi jasná.
A pak jedno po druhém zmizela.
Zavolali jsme Elizabeth a řekla, že to byla Akonova letka
a že přišel projevit své uznání.
[Credo] Ale počkat...
Mluvíme o neobvyklém.
Mluvíme o podivnostech.
A toho je Jižní Afrika plná.
Jsem přirozeně skeptický.
Hm, nikdy jsem neviděl UFO.
Znám lidi, včetně své ženy,
kteří věří, že tady v horách viděli v noci létat světla.
A je to obvykle v noci a ten skeptik ve mně říká:
„A obvykle je to po pár sklenkách vína.“
A pokud jsou světla červená a zelená,
pak to jsou přirozená světla pro... lidská letadla.
Někdy se hýbou rychle.
Viděl jsem tady v noci poletovat světla,
ale byly to světlušky. Chápete?
Ale víte, můžete být snadno oklamáni, když uvidíte věci, které neočekáváte.
[John] Ach božíčku. No, někdy vyhrajete a někdy prohrajete.
S kapitánem Chesterem Chandlerem opět vyhráváme, bod pro UFO.
Chester je kapitán South African Airways v důchodu.
Sám létal 52 let.
Byl také stíhán za nechvalně proslulý projekt Blue Book.
Z 12 618 shromážděných zpráv o UFO
byl vyvozen závěr, že většinou šlo o chybnou identifikaci přírodních jevů...
nebo jen o běžná letadla.
Ale malé procento zpráv o UFO bylo klasifikováno jako neobjasněné.
Jednou z těchto zpráv je i zpráva kapitána Chandlera.
[Chester] K té události došlo 1. července 1972.
V té době jsem byl kapitánem Boeingu 727 u South African Airways.
A ten večer jsem pilotoval poslední let do Durbanu z Johannesburgu.
A byli jsme na sestupu, blížili se k přistání v Durbanu.
Ještě asi 20 minut od letiště.
Viděl jsem světla, jasnou oblohu,
v okolí nebyl žádný mrak, nic takového.
Viděl jsem světlo a říkal si: „Zvláštní.“
Říkal jsem si: „To není optická iluze. Něco tu je."
Tak jsem řekl: „Grahame, podívej se na pravou stranu. Co tam vidíš?“
Řekl: „Je tam světlo.“ Tak jsem zavolal řídící věž v Durbanu.
„Máte v okolí další letadlo?“
Řekli, že žádné další nemají.
Pozorovali jsme to světlo a za deset, 20 vteřin
náhle hrozně zrychlilo a zmizelo směrem na jihozápad.
Po tom pozorování mi zavolala Elizabeth Klarerová a probrala to se mnou.
Ale jinou... jinou korespondenci jsme spolu neměli,
žádné jiné rozhovory jsme nevedli.
Tak se to prostě stává. Asi o mně slyšela
a pak mi zavolala, aby mi sdělila své myšlenky na toto téma.
To byla moje jediná komunikace s ní.
[John] Kapitán Chester Chandler není jediný, kdo může ručit za UFO.
Překvapivě to může udělat i David. Jen se to netýká... vyloženě Akona.
Viděl jsem UFO.
Bylo to kulaté, takže to mohly být létající talíře.
Ale byla to UFO. Nešla identifikovat. Bylo to v noci.
Byla velká asi jako...
úplněk, možná o něco menší.
Objevila se znenadání,
zastavila se a vystřelila pryč.
Byla jasně zelená.
Možná, že to UFO, co jsem viděl, bylo něco vyrobeného lidmi, možná ne.
Mohlo to být něco z vesmíru. Kdo ví?
Pro mě to bylo UFO.
[John] Důstojník Piet Kitching je jedním z prvních policistů, o kterých víme,
že vystřelili na UFO, a to roku 1972 na farmě ve Fort Beaufort.
Muž mnoha bojových talentů,
mezi které patří mimo jiné armáda, zpravodajská služba
a výcvik policejních sil.
Nemohl minout. Ani když šlo o UFO.
[Piet] Zazvonil telefon...
zvedl jsem to a byl to Bennie Smith.
A řekl mi, že viděli nějaký objekt pohybující se nad ovčí ohradou,
neustále měnící barvy.
Byli jsme polovojenská síla, měli jsme výcvik a tak.
Když jsem ten objekt viděl, asi jsem měl výcvik pořád v sobě.
Proto jsem neváhal a vystřelil.
Protože jsem věděl, že to sestřelím, býval jsem dost dobrý střelec.
Viděl ten objekt. Vznášel se těsně nad zemí.
A když se dostal blíž...
řekl, když jsme křičeli, že to reaguje na hlasy.
A když se k tomu přiblížil, otočilo se to rovně, jako vejce.
Bylo to šedé. Víte, jako ponorka vycházející z vody,
taková ta vlhce vypadající šedá.
A při druhém nebo třetím výstřelu z levé strany
začalo vycházet velmi jasné světlo, jako záblesky.
A začalo to vydávat kvílivý zvuk a pak prostě zmizelo.
Vůbec to neviděl procházet vegetací, prostě to zmizelo.
Ale důvod, proč jsem střílel...
víte, na to se mě ptali mnohokrát.
Později jsem o tom hodně přemýšlel. Nemůžu vám to říct, nevím.
Nevím. Vím jen, že kdybych to sestřelil
a bylo to něco z Marsu, Pluta, Neptunu, z takového nějakého místa,
pak... bych byl hrdina. [směje se]
[výstřely]
[John] Historie farmy Breyside sahá do dob pohraniční války v polovině 19. století.
Bennie, který volal Pietovi,
byl z první generace Smithů, která tuto oblast obdělávala,
po něm následoval Craig a po něm syn jeho bratra, Gary.
[Craig] Vím jen, že otec zavolal policii,
protože to kvůli problémům dělali,
volali policii. I kvůli rozvodu.
[Gary] Stále věřím, že to bylo něco ruského, nebo...
to byl názor mého dědečka a já věřím, že to bylo něco takového.
Nevěřím, že to byli mimozemšťané nebo něco z...
něco z míst mimo tento svět, mimo tuto planetu.
Jen můj názor.
No, jen jsem řekl, co jsem viděl.
Otázkou je, kdyby to byli špióni z Ruska:
„Co dělají na Breyside?“
Sputniky a tak neposíláte na farmy.
Tohle pro mě bylo rozhodně něco jiného.
Má teorie nevysvětluje to, jak vybuchla ta nádrž,
- ať už to bylo o týden nebo dva později. - Hm.
Pro to vysvětlení nemám.
Chci říct, to je jediná část, kterou vážně nechápu...
jak se to stalo.
[Piet] Když se podíváte na tu nádrž, nerozbije se snadno.
[zlověstná hudba] Byly tu...
Ty kameny ležely 20, 25 metrů daleko.
Muselo to být něco, co do toho vybuchlo.
Jinak by to byla jen díra a voda by vytekla.
Té konkrétní noci, kdy ta nádrž explodovala,
se letící objekt, vydávající kvílivý zvuk,
pomalu pohyboval směrem k domu Bennieho Smithe.
Vzpomínám si, že Bennie Smith říkal, že to šlo přes jeho dům.
Jeho žena to slyšela a on také
a hned poté došlo k výbuchu.
A toto je výsledek.
[Gary] Jezdili sem lidé z celého světa, aby zkusili něco vidět...
Můj děda říkal, že tu byla kolona aut až k dehtové silnici,
která je asi 5 km odtud.
[zlověstné bzučení]
[bzučení náhle skončí]
Támhle v těch stromech.
[reportér] V Jižní Africe vyhlásili varování před UFO.
[reportér 2] Toto je pokračování možného příběhu o UFO.
[reportér] Velký, jasně barevný objekt
byl viděn pohybovat se velkou rychlostí nad Zimbabwe, Zambií a Jižní Afrikou.
Myslela jsem, že je to mimozemšťan a měl velké oči.
[reportér] Vidělo to několik letadel. Odborníci jsou zmateni.
[Tim] Ruwa. Škola Ariel. 19. září 1994.
Je 12:12 místního času.
[Tim] Můžeš mi říct, co jsi v pátek viděl?
Vypadalo to, že se to lesklo ve stromech.
Vypadalo to jako... disk. Něco kulatého...
- [Tim] Určitě to nebyl Harrier Jump Jet? - Ne.
[Tim] Něco od letectva?
Bylo to jako disk.
[Tim] Co jste viděla?
Jen jsem... viděla záři nad kuřecím výběhem. Velmi oranžovou záři.
- Jako helikoptéru? - Ne, ne, byla to jen velká kulatá koule.
Najednou jsme vzhlédli a viděli jsme tu... věc přilétat přes vrchol kopce.
Jak se k nám... přiblížila, najednou
se to z té záře změnilo na, řekněme, dvě velké červené, oranžové koule.
To jsou vaše dveře.
[Tim] Jaké vybavení jste si přinesli?
Gunter je velmi technický chlapík
a vyrobil si vlastní Geigerův čítač, vlastní detektor kovů.
Prověříme to a uvidíme, jestli tam není radioaktivita.
[Tim] Cynthie, jaké jsou vaše dojmy po dnešní ranní výpravě?
No, určitě těm dětem věřím.
Narazila jsem na něco podobného v Broad Haven ve Walesu v roce 1979
a Britové tomu nevěřili, i když jsem tam byla třikrát.
A bylo to velmi podobné té zdejší události.
[zlověstné hučení]
[hučení ustává]
Možná by to mohl člověk brát vážněji...
než když to říká někdo nepříliš vzdělaný,
nebo... méně inklinující k racionálnímu myšlení.
[John] Dr. James Hurtak,
zakladatel a prezident Akademie pro vědu budoucnosti.
Má dva doktoráty a je konzultantem Institutu nové energie.
Credo, ukazuji ti fotografii...
něčeho, co vypadá jako Dayze Mvondina.
Tu bytost vytáhli z kosmické lodi, která havarovala v Novém Mexiku.
Chci vědět, co si myslíš o té tváři...
má rysy podobné tomu, co jsi popsal.
Velkou hlavu, žádné uši...
oči částečně po stranách obličeje...
a ústní dutinu, která je hluboká jen několik centimetrů.
Tato tvář byla zrekonstruována vyšetřovateli amerického letectva
a možná přesně vyobrazuje jedno ze čtyř těl,
která byla odstraněna komandem letectva.
Byl jsem vyšetřovatelem
a s sebou mám ještě další příklad z Jižní Ameriky,
ukazující...
počítačovou analýzu z laboratoře tryskových pohonů v Los Angeles...
analýzu kovové lodi, která přistála u Limy v Peru roku 1974.
Když se pozorně podíváš, můžeš vidět okna.
Pozorovali, že ta loď používá jako pohon...
určitou aktivitu magnetické paralelní fáze.
Opět to představuje možnost, že ve vesmíru jsou bratři a sestry...
kteří nás pomalu přivádí ke zjištění,
že nejsme ve vesmíru sami.
Akorát jsem navštívil jaderné zařízení Atucha v Argentině,
kde jsou mimozemská pozorování velmi četná.
Což by mohlo být varování.
Mnoho bývalých jaderných expertů připouští...
od roku 1952 až do 70. a 80. let,
že jaderná zařízení od Maine do Montany ve Spojených státech
navštívily mimozemské lodě,
které měly sílu vypnout systémy odpalování raket.
Pro mě je to velmi významná zpráva, protože ve skutečnosti říká...
že svržením první atomové bomby
jsme ztratili vědeckou kontrolu nad planetární budoucností,
podle některých mimozemšťanů.
A že si možná musíme uvědomit, že máme větší odpovědnost,
než jen opečovávat planetární zbraňové systémy,
které nás povedou do záhuby.
[napínavá hudba]
[Elizabeth] K pozorování dochází neustále. Nepřestávají,
protože Akonova civilizace je nyní velmi znepokojena tím, co se tu děje,
všemi válkami a agresí a nenávistí
a věčným... přelidňováním.
A s tím bude třeba něco udělat.
[vzdálené výbuchy]
[výbuch bomby]
[Credo] Elizabeth Klarerová řekla, že obdržela zprávy...
od hvězdných lidí, od Akona,
že Země musí změnit své způsoby a...
přestat zneužívat životní prostředí.
Lidé musí přestat dělat určité věci...
které jsou pro Zemi destruktivní
a nejsou nezbytné pro blaho lidských bytostí.
Neodmítám možnost existence
jiných civilizací na jiných planetách.
Ale všechno...
Pokud jde o mě, jsem si jistý, že v našem životě je možné všechno.
Nemůžu nic jen tak zamítnout...
[John] Max je ukrajinský průvodce v uzavřené zóně Černobylu,
domově nejhorší jaderné havárie na světě.
Černobyl nebude pro lidi bezpečný
po dalších minimálně 20 000 let.
[cvakání Geigerova čítače]
[John] Flóře a fauně se ovšem daří, navzdory tomu, že jsou radioaktivní.
Navzdory Cesiu-137 napěchovanému v jejich svalech...
a Stronciu-90 v jejich kostech.
To mi připomíná, že si příroda vždy najde cestu
a jsou to lidé, kteří to nezvládnou.
[Max] Všechno je možné,
jako existence divoké zvěře uvnitř uzavřené zóny...
Naši vědci řekli, že uzavřená zóna zůstane mrtvá a...
já... já vidím, že je to naopak.
[krákání ptáků] [pomalé tleskání]
[žena zpívá ukrajinskou píseň]
[hlasy se připojují]
[zpívání pokračuje]
[píseň končí] [hučení větru]
Příroda, jen příroda.
Perfektní příklad toho, že příroda je silnější než lidé. Jo.
[John] Denis Delestrac je absolventem práv a žurnalistiky,
který se stal oceňovaným dokumentaristou.
Natočil film The Weaponizing of Space
o jaderné hrozbě, která nás obklopuje více než jedním způsobem.
[Denis] Samozřejmě se obáváme o naše...
naše nejbližší prostředí, což je to, co vidíme kolem.
Ale... myslím, že lidé by měli začít integrovat vesmír
do sféry svého vědomí,
protože vesmír nás všechny obklopuje.
A není tak daleko, je jen 100 km nad našimi hlavami
a hodně se tam toho děje, víte,
satelity, technika, uživatelský prostor. Už je plný vesmírného odpadu.
A pokud to tak půjde dál, podle NASA bude vesmír za 50 let
přeplněný troskami.
Takže opravdu musíme vesmír integrovat do našeho environmentálního povědomí.
Ozonová vrstva ve stratosféře
je tu, aby nás chránila před smrtícími slunečními paprsky,
a tam nahoře způsobujeme problémy.
Myslím, že v určitou chvíli
se všichni obáváme o budoucnost, protože...
jak se dozvídáte víc, vidíte, že...
že jsme v nebezpečí. Už jsme vybudovali dost...
zdrojů a zbraní, abychom se v podstatě zničili.
Dnes existuje 9 000 jaderných zbraní, které jsou v pohotovosti.
To znamená, že je lze spustit během několika minut.
[John] Profesor Willem van Riet býval předsedou
organizace Přeshraniční nadace zachování,
zaměřující se na ochranu přírody, územní plánování a také vývoj GIS.
[Willem] Svět je starý přibližně čtyři a půl miliardy let.
A naše malá živá kůže je stará jen pár tisíc let, možná 50 tisíc.
To, co jsme za dobu naší přítomnosti na Zemi napáchali,
je traumatizující.
Protože dopad našich činů ovlivňuje živou část ekosystémů.
A za posledních 50 let byl náš dopad mnohem větší,
než tomu bylo kdy v minulosti. Takže je to docela traumatické.
[zlověstná hudba]
Jsme jako nějaký virus,
dramaticky ovlivňující zbytek života na Zemi.
[šplouchání vln]
[John] Dr. Hennie Smith, dnes v důchodu, studoval vědu
na univerzitě v Pretorii.
Vystudoval fyziku a podílel se na průkopnickém výzkumu
po celém světě.
[Hennie] Fosilní palivo, které používáme...
Tisíciletí energie zachycené pod zemí.
Ale teď ho spotřebováváme a vypouštíme veškerý ten oxid uhličitý do atmosféry.
Je to opravdu to nejstrašnější.
Všechno znečištění, které stoupá do stratosféry...
veškeré ropné znečištění z hořících ropných vrtů...
je stále horší a horší.
A západní větry na severní polokouli to roznášejí po celém světě,
vysoko ve stratosféře.
A to nakonec zablokuje...
světlo a záření ze slunce, což přinese dobu ledovou.
[hvízdání větru]
[Elizabeth] Akonova civilizace monitoruje naše mozky, naši mysl.
Vědí, co si myslíme a co děláme.
A jsme velmi barbarská rasa.
A nemyslí jen na lidstvo...
myslí na veškerou flóru a faunu...
všechny ty krásné stromy, zvířata...
Všechno.
[zlověstná hudba]
[zpěv ptáků]
[stříkání vody] [křik racků]
Jsou to konstruktivní lidé. Záleží jim na věcech.
Neradi vidí smrt a destrukci. Nejsou na to zvyklí.
Je zajímavé, že zažila i ekologické...
způsoby jejich vyspělejší společnosti,
u Akona, na jeho planetě.
[odkašle si] A to ji vedlo k tomu, aby zde propagovala lepší ekologické...
technologie.
Je to způsob života a myšlení a stravování.
Jejich strava se skládá z... ovoce a zeleniny.
A toto... jídlo se pěstuje v tekutině.
Je vědecky vypěstované. A...
a když utrhnete ovoce... nebo salát...
prostě se okamžitě regeneruje.
Takže nic nechybí, není, čeho se obávat.
Je to nejneuvěřitelnější způsob, jak...
získat veškeré bílkoviny a vitamíny.
Místo toho, abyste si koupil protein z druhé ruky, jak to děláte...
ničením a konzumací býložravého zvířete,
mají protein z první ruky, z toho, co vypěstují.
Máme problém. [směje se]
No, moc jsem o ní nečetl...
a myslím, že setkání s jinými lidmi v jiných částech světa zní trochu...
jako hloupost. [směje se]
Ale zpráva, že se sami ničíme, je určitě pravdivá.
Kdo těm zprávám naslouchá? Nikdo.
Oni nenaslouchají...
ve svých parlamentech, kde lžou.
Nikde ve svých kancelářích nenaslouchají.
To je vše, co znají.
Hnát se rychle v autě...
zatímco svět umírá.
Ve svém pokročilém lékařském výzkumu
dokázali překonat proces stárnutí,
a neprojdou touto hroznou zkušeností,
které musí tolik lidí ve starším věku čelit.
A vlastně...
není potřeba smrt.
Neumírají, ne. Život je pro ně věčný.
[John] Piroska Clementsová byla nejbližší důvěrnicí Elizabeth Klarerové,
společnicí na cesty a přesvědčenou věřící v mimozemšťany.
[Piroska] Po Elizabethině smrti zůstalo nezaplnitelné prázdno.
Kolikrát řekla: „Dobré planety je těžké najít.“
Takže evidentně...
Možná, že Akon není z lidstva moc nadšený,
ale nezadržela informace, aby jim pomohla,
aby to tu bylo lepší, lepší k životu,
abychom byli více milující, odpouštějící, duchovní, jako jsou oni.
A on by nám tuto pomoc rozhodně poskytl.
A pokud se tomuto chování přizpůsobíme, má pro nás dveře k sobě otevřené.
A říká to v Elizabethině knize.
Takže to není tak, že by nenáviděl lidstvu pomáhat, nenávidí to, co děláme.
Akon jí dal prsten...
jako příslib své lásky. Byl jeho a jako takový si ho Elizabeth cenila.
Umíte si představit, jak jsem se cítila, když řekla, že mi ho přenechá.
Byla to čest, kterou jsem v té době nemohla skutečně chápat.
A ani teď, když se na něj dívám, nemůžu uvěřit, že ho mám na prstu.
[Elizabeth] Ten prsten mi dal Akon. Ten krystal v něm...
pomáhá s naší komunikací, i když jsme světelné roky daleko.
A ten krystal je tvrdší než diamant.
[John] Audrey je dcera Pirosky, která zdědila prsten.
[Audrey] Když moje máma zemřela, dostala jsem bustu a prsten.
A vždy cítím spojení se svou matkou a s Elizabeth.
[John] Podle Elizabethiných stoupenců
byly drahokamy a kameny z prstenu analyzovány
a bylo zjištěno, že jejich složky nepochází z této planety.
Ani trochu.
Lidé se mě na to ptali:
„Prosím, zaplatíme vám, abychom mohli
vzít ten prsten na geologickou analýzu.
Uvažovala byste o tom?“
Moje odpověď je: „Ne.“
Máma mě požádala, abych prsten chránila,
až tu nebude. A to dělám.
[John] David má pár dalších problémů,
týkajících se těchto záležitostí třetího druhu.
[David] Někteří lidé prý říkají,
že jsem možná matku zradil...
hovory o pochybnostech...
ale pro mě jiná cesta není. Upřímnost a poctivost je na prvním místě.
Proto mluvím o svých pochybnostech.
Se zradou jako takovou to nemá co dělat. Jen musím být věrný sám sobě.
A musím... musím to říct, protože je to čestné,
aby se ostatní lidé sami rozhodli.
Já jsem se rozhodl. Mám své pochybnosti.
Potom Akon řekl:
„Teď tě vezmeme na mateřskou loď.“
A vysvětlil, že mateřská loď je obrovská...
loď, jako miniaturní planeta.
A také...
že je to stará loď. [zlověstné hučení]
Řekl: „Nejdeme do mateřské lodi,
jednoduše se připojíme prostřednictvím magnetismu...
ke dveřím do mateřské lodi
a pak se dveře kosmické lodi otevřou
a do mateřské lodi jednoduše projdeme.“
A ta mateřská loď je uvnitř samozřejmě velmi krásná.
Úchvatná.
A první obrovská místnost, kterou jsem viděla...
doopravdy v ní rostly květiny a rostliny a stromy.
A místo koberců, nebo něčeho takového,
tam byla ta nejkrásnější...
modrá tráva pokrývající celou podlahu, asi tak dlouhá...
a... měla tu nejúžasnější vůni.
A... dokonce tam byl i potok a byl tam vodopád.
Když jsem porodila, bylo mi 50 let. Byl to přirozený porod.
Podle našich standardů jsem nebyla mladá... [směje se]
...ale byla jsem v nejlepším věku.
Akon se účastnil porodu svého syna,
za pomoci svých úžasných léčivých rukou
a masíroval mě.
A posadil mě na krásný divan pokrytý růžově červeným hedvábím,
a krásným chladem a měkkostí toho hedvábí.
Samozřejmě jsem byla zcela nahá.
Pak se narodil ten krásný chlapec, byl to opravdu zlatý chlapec.
Ani nezaplakal. Jen se zhluboka nadechl... [nadechne se]
...nasál do plic ten krásný okysličený vzduch
a to bylo vše, co potřeboval.
Kdyby měla dítě ve vesmíru... jak by se asi cítila.
Myslím, že by to pro ni bylo hrozné, nevidět to dítě.
[ptačí cvrlikání]
Kdyby měla dítě na jiné planetě
a viděla ho jen na tu krátkou dobu, jak uvedla ve své knize.
Řekla, že s ním komunikovala telepaticky...
a to jí podle její knihy stačilo.
Ale pro mě je tomu těžké uvěřit. Proto, jaká byla,
muselo ji to trápit, že nebyla se svým dítětem,
celé měsíce a roky a nikdy ho nevidět.
To je pro mě... problém.
Je to pro mě těžké přijmout, když vím, jaká byla.
Jsou ve všech směrech miliony let před námi
a i proto, že jsou přirozeně...
krásní lidé...
kteří žijí ve zcela harmonickém vztahu s celou přírodou.
Takže celý jejich způsob života, milování a rozmnožování
je naprosto přirozený.
[John] Knihy: Mezihvězdné cestování. Mimozemská miminka. Domněle domnělý.
A třetí kniha, kterou Elizabeth nikdy nedokončila.
Zabývala se skutečnou technologií na Metonu
a jak bychom ji mohli využít zde na Zemi.
Od té doby jsme našli jen nedokončený rukopis.
Měl příhodný název: Gravitační spis.
[Jonathan] Jsme velmi poctěni, že zde jako dnešního hosta
máme autorku knihy Za světelnou bariérou, Elizabeth Klarerovou.
Paní Klarerová, znamená vaše návštěva Natalu,
že se chystáte do Dračích hor na další setkání s Akonem?
[Elizabeth] Ano, rozhodně.
[Jonathan] Vezme vás, možná, k sobě domů,
nebo to bude jen návštěva Dračích hor?
[Elizabeth] Jen návštěva. Protože musím dokončit další knihu.
Mám hodně práce. Na jeho pokyn musím dokončit novou knihu.
[Jonathan] Ta vaše nová kniha, Gravitační spis,
o čem to bude?
Mluvíme o Gravitačním spisu, druhé knize Elizabeth Klarerové,
kde šla více do hloubky a snažila se sepsat, co se naučila
v životě ve vesmíru, o vědě, která je základem vesmíru.
Nebyla však nejlepší vědkyní a nebyla vědecky školená.
Snažila se tedy informace, které získala, sepsat co nejlépe.
A při čtení informací, které napsala, je pro nás důležité
číst mezi řádky
a nezakopávat o jednotlivá slova nebo termíny.
Děje se tam něco většího. A ona ty informace shromáždila
a pokusila se je zachytit ve své druhé knize Gravitační spis.
Nejsou v ní žádné velké vědecké objevy.
Vzal mě z kosmické lodi.
Měl na sobě gravitační pás, měl ho kolem pasu,
zapnul ho
a ten kolem něj samozřejmě vytvořil antigravitační pole,
aby nemusel šlapat po zemi.
Jednoduše mě nesl a prostě přeplul přes vrchol.
[hlasatel] Nejzajímavější poznatek
z Elizabethina kontaktu s Akonem
je zřejmě jeho vysvětlení systému světelné energie jeho lodi.
Elizabeth o tom píše v knize Za světelnou bariérou.
Mohl okamžitě zmizet
pouhým zesílením diferenciálů pole obklopujícího jeho loď,
protože jeho loď je napájena světlem o různých frekvencích.
Což jsou elektromagnetismus, elektřina, gravitace.
Říkáme tomu elektrogravitační pohon nebo energetický systém.
[hlasatel] A to následně vedlo k jejím dlouhým diskusím
s ruskou, německou a americkou správou vesmíru,
kde je překvapila její znalost energetického systému lodi.
Na mezinárodním kongresu UFO ve Wiesbadenu v roce 1975
se jí za proslov o tajích světla
dostalo ovací od vědců z 22 zemí.
Jsem přesvědčen, že její první kniha,
ta o návštěvě Alfa Centauri s Akonem... jsem přesvědčen, že je to pravda.
A to navždy změnilo její život. A pokusila se pak více studovat,
pokusila se dozvědět více o tom, co se děje ve vesmíru.
Ale protože nebyla špičkovým fyzikem, nemohla to všechno chápat.
Takže jí to nebudu vyčítat.
Druhá velká pochybnost ve mně začala hlodat nedávno,
zhruba před pěti nebo šesti lety, když jsem našel její první rukopis.
Napsala ho, nebo dokončila, v roce 1958.
A bylo pro mě docela významné vidět rozdíly
mezi prvním a druhým rukopisem.
Na druhém je založena kniha Za světelnou bariérou.
Ten první rukupis mi otevřel oči,
protože se v mnoha ohledech liší.
To všeobecné téma tam stále je, ten celkový příběh,
ale... mělo to jiný název.
Jmenovalo se to Autobiografie Venušanky.
Neodehrávalo se to na Metonu, ale... na Venuši.
Před každou kapitolou byly verše z Bible.
V druhém rukopise žádné nebyly.
V prvním nebylo žádné dítě. Ve druhém ano.
[John] Paní Jeanie Pattersonová není jen knihomol,
ale vyhledávaný výzkumník a provozovatel knihkupectví Kwagga,
kde prodávají vysoce kvalitní a vzácné sběratelské knihy
a poskytují akreditované hodnocení vzácných předmětů
a zjevně závisí na tématu.
[Jeanie] Elizabeth Klarerová byla různými lidmi z oboru
obviněna z plagiátorství.
Rozhodla jsem se najít důkaz.
Nejsem akademik, nejsem vědec, ale chci vědět, jak věci fungují.
Takže před 50 lety, či kdy to bylo, když to zažila, jsme se tomu smáli.
A teď říkám: „Ale počkat.“
Takže čtu ten příběh a nacházím stále více jeho aspektů, které...
mi tenkrát unikly.
Toto je kniha, ve které...
Elizabeth hodně... podtrhávala a vpisovala.
Pro mě to bylo jen označování míst v textu...
která byla zajímavá pro její knihu.
Ta samá slova, řetězce slov nebo odstavce
jsem v její knize Za světelnou bariérou nenašla.
Jde jen o zvýraznění vědeckých slov, která se používají všude.
Takže pokud ji chtějí obviňovat z plagiátorství,
pak musí obvinit všechny, kteří píší knihy o tomto tématu.
[zlověstná hudba]
[zlověstné hučení]
[hudba pokračuje]
[John] Paul je plodný spisovatel a divadelní umělec.
V 70. letech se mnou byl členem
Vesmírného divadla, mimo-rasové divadelní společnosti.
O mnoho desetiletí později je zaneprázdněn psaním další hry,
která má co dělat s naší Elizabeth a která se jmenuje Rosettino tajemství.
[Paul] Začal jsem číst... Za světelnou bariérou
a četl jsem také o ní.
A ani nevím, kolikrát jsem ve své tiché pracovně nahlas vykřikl.
Křičel jsem: „Co! Co! Cože?!“
Pilotka, malířka, hrála na klavír, jezdila na koni.
Označení „Renesanční žena“ je nedostačujcí. Řekl jsem:
„Uvědomují si lidé, kým v 50. letech byla a tak?“
Je to skoro k neuvěření, ale ona to vše dělala.
Proto jsem pokračoval,
protože jsem měl to, co nazývám svou 35letou schůzkou s Klarerovou.
Jak tedy předáte své poselství? Jak...
Protože víte, že jemností se zprávy nešíří.
Zprávy se šíří hlukem a křikem.
[hrubě křičí] Poslouchejte!
[hovoří normálně] Je to boj o koryta. Musí to být: „Uaaaa!“
Nic tichého. Ale ticho funguje.
Pokud přijdete na to, jak žít v klidu...
můžete najít odpověď na cokoliv.
Říkají: „Odkud máš příběhy?
Odkud pocházejí tvé hry?“ Pocházejí z klidu.
Jsou jako klid, jako spojení s ním.
A Klarerová se s ním spojila.
A v tom klidu... přišel Akon.
Lidé možná nebudou věřit jejímu příběhu,
ale myslím, že možná lhala svou pravdu.
Ona... chtěla dostat svůj příběh k mnoha, mnoha lidem
a jediný způsob, jak to mohla udělat, bylo lhát...
pravdu.
[zlověstná hudba]
[zlověstné hučení]
Je to utopie, skutečně existuje.
Myslím, že můžeme říct...
že všichni nejlepší vypravěči jsou chytří,
nápadití, vzdělaní, schopní lidé.
Včetně Elizabeth Klarerové, ale i dalších šarlatánů.
Napadá mě jich několik, v náboženském smyslu.
V kultistickém smyslu.
Budiž jí ke cti, že se nepokusila o založení kultu.
Nesnažila se konvertovat lidi.
Prostě se snažila udělat svět lepším.
To můžu uznat. To bylo... ušlechtilé. Ano.
A udělala to v době, kdy ženy...
nemohly tak docela dělat co chtějí, jako mohou dnes.
Takže ano, za to před ní smekám. Ale pořád je to vypravěčka.
[zlověstné hučení]
[hučení prudce skončí]
[ptačí cvrlikání] Pokud to shrneme,
všechny ty debaty...
Jsou ti, co věří a ti, co nevěří,
ale Elizabeth stále vyniká jako zářivý hlas
ženské odvahy a přesvědčení,
který dokázal udržet debatu velkého významu.
Říkám to, co jsem řekl předtím, že on je...
nejvyšším strážcem této části...
vesmíru
a že je jeho povinností chránit nás všechny
od sil ničení a sil negativních.
Říkám, že paní Klarerová by měla tuto zprávu
rychle předat svému milenci Akonovi.
[Elizabeth] Mou misí je psát a přednášet
a říct o tom všem lidem.
Že nejsme jedinou obydlenou planetou v galaxii.
Že existují tisíce dalších planet s lidským životem.
Nejsme jedineční.
To je velmi úžasná pravda
a jsem tu, abych tu pravdu odhalila.
[zlověstné hučení] [náhle ustává]
[John] Původní verze Za světelnou bariérou
v tvrdých deskách, poprvé publikovaná roku 1979,
obsahuje některé odstavce, které byly příhodně odstraněny,
aniž by o tom věděli noví čtenáři verze v měkkých deskách,
publikované od roku 2008.
[hudba pokračuje]
Strana 105 a dále.
Kopie v tvrdých deskách. 1979.
„Obrovské hordy černochů, rojící se nad povrchem Země,
nyní dosáhly bodu ve vývoji,
kdy volají po sebevládě a nadvládě,
kde platí právo silnějšího.
Tyto rasy se budou nadále množit a rojit,
jak je to přirozené, budou mužné a silné
a posunou ostatní rasy až na samé hranice jejich vlastní domoviny.
Tak odlišné způsoby života,
hygieny a především myšlení různých civilizací na Zemi
nelze v této fázi evoluce míchat bez morální degenerace a krveprolití.
Mořské ryby
ani zvěř na pevnině se nemísí a nepáří s různými druhy,
ale lidstvo planety Země se mísí a smilní se všemi lidskými druhy,
čímž jsou pokládány základy progresivní degenerace
celého lidského druhu na Zemi,
jak jsou stále pokročilejší rasy absorbovány do společného proudu.“
[hluboký nádech, povzdech]
Říkám: „Díky bohu, že to čtu, když je mi 79.
Tak trochu vím, jaký je život.
Mám hodně životních zkušeností,
ale kdybych to četl jako mladší, byla by to ta nejtěžší kniha na čtení.
Z pár věcí, které kniha zmiňuje, se mi vaří krev
a velmi intenzivně znovu probouzí mou nenávist k bílým rasistům
a jejich neuvěřitelné nenávisti k ostatním lidským bytostem.
Opakuje tu konverzaci v obývacím pokoji,
což je nejnebezpečnější, když se snažíte zjistit,
jak vytvořit mírumilovnou společnost.
Dokonce i my černoši
říkáme před našimi dětmi věci o běloších.
Měli bychom být velmi opatrní...
protože děti se učí tím, že vidí a opakují.
Na počátku cesty s touto knihou jsem si říkal:
„Je tu další blázen z Durbanu...“ [směje se]
„...a vypráví příběhy o vesmíru a mimozemšťanech a komunikaci se světy.“
[dramatická hudba]
[John] Když jsem zjistil, že komunikovala s Esagem,
jedním z nejuznávanějších afrických sangomů, africkým veleknězem,
který byl správcem našeho jazyka, naší kultury,
afrického náboženství a mytologie, Credo Mutwou,
musel jsem se zastavit a říct:
„Proč by jí Credo Mutwa věřil?“
Takže jsem se rozhodl k tomu přistoupit s otevřenou myslí.
„Pořádně se na to podívám.
Zjistím, co ty dva svedlo dohromady.“
[hudba pokračuje]
To, o čem mluvila, když byla na Metonu,
kde slyšela o tom, co se stane, když zanedbáme Zemi...
pokud budeme se Zemí zacházet špatně,
pokud budeme i nadále ignorovat změnu klimatu, globální oteplování.
Chci říct, my jako Afričané věříme, že máme předky.
Máme... [hovoří jazykem isiXhosa]
...což je stvořitel veškeré přírody,
včetně prachu a mravenců,
a máme předky,
kteří zprostředkovávají naše životy a vztah s naším Bohem, Qamathou...
který nám přináší velká požehnání.
Ale já je nevidím. Nemůžu... Nikdy jsem nevěděl, kde jsou.
Čtení této knihy mě přimělo přemýšlet:
„Možná nejsou daleko od Metonu.“ [směje se]
„Možná jsou blízko Metonu.“
Ale někdy mě rozesmutní to,
že mám pocit, že to, co představovala Elizabeth Klarerová v tom odstavci...
tištěné verze vydané v roce 1979,
to, co si myslela o mně jako o černochovi...
že není jediná a obávám se, že takové názory stále existují.
Musíme najít řeč, která nás sjednotí.
Musíme najít řeč, která podporuje usmíření.
Musíme najít novou angličtinu, která mluví o sociální soudržnosti,
která mluví o odpuštění.
[cvakání diapozitivů]
Uráží mě to, co říká? To si sakra pište!
Nenávidím ji za to? Nemám v srdci místo pro nenávist,
mám moc důležitých věcí na práci.
[zlověstné hučení a kvílení]
[Kurt Waldheim] Jako generální tajemník OSN,
organizace 147 členských států,
která zastupuje téměř všechny lidské obyvatele Země,
posílám pozdravy jménem lidí naší Země.
Vystupujeme z naší sluneční soustavy...
Dobře víme, že naše planeta a všichni její obyvatelé
jsou jen malou částí ohromného vesmíru, který nás obklopuje,
a tento krok činíme s pokorou a nadějí.
[zvuky vysílání Zlaté desky Voyageru]