Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
[skummel musikk]
[hjerteslag]
Lydopptak fra Voyager golden records.
To grammofonplater var inkludert ombord på begge
Voyager-romfartøyene som ble skutt opp i 1977.
De inneholder lyder og bilder valgt for å
skildre mangfoldet av liv og kultur på jorden.
Beregnet for enhver intelligent utenomjordisk livsform som kan finne dem.
[latter]
[vind blåser]
[regn, torden]
[ulv hyler]
[torden]
[hundebjeff]
[flygende tallerken suser]
[Elizabeth] Jeg var syv år gammel,
og solen hadde akkurat gått ned bortenfor, over Drakensberg.
Og dette enorme fartøyet kom over...
ganske horisontalt, over himmelen.
Og den var like stor som en fotball,
og det var ganske vakkert, og det lyste med et blå-hvitt lys.
Jeg følte at dette var noe...
begynnelsen på en enorm skjebne som jeg skulle gå inn i,
og jeg kunne føle dette som barn, jeg kjente det.
Jeg hadde denne intuisjonen.
Og jeg følte et bånd, en kommunikasjon som var så sterk
at jeg rett og slett fulgte dette båndet.
[liten jente fniser]
Det er folk her oppe.
[radiostatisk]
[radioannonsør] Vi avbryter sporten. Like etter 11 i morges,
et uidentifisert flygende objekt svevde over Johannesburg,
med mange vitner som ikke er sikre på hva de så etter--
[John] GB McKenzie er fra Howick i Natal.
Sønn av Elizabeth Klarers søster, Barbara Woollatt.
En sjenert, søt tømmerbonde og naturelsker.
En jordnær type.
[NO] Elizabeth var før hennes tid
fordi historien hennes er noe vi som sørafrikanere virkelig kan være stolte av.
Jeg husker henne alltid som så rolig og nådig og en ekte dame.
Jeg savner Elizabeth veldig.
[John] Stella tok seg av Elizabeth Klarer
under hennes siste dager på Highway Hospice.
Og Stella fulgte nøye med på hvert ord Elizabeth sa fra dødsleiet.
Og romvesen sex-delen fikk ørene hennes til å spissere hver eneste gang.
[Stella] Min erindring om Elizabeth var at hun satt opp i sengen.
Jeg tror hun farget håret, og det ble feid opp på baksiden.
Hun satt i sengen sin med alle papirene rundt seg.
Denne store blå ringen og bildet av Akon på baksiden av sengen hennes.
Det er derfor jeg husker henne. "Kom inn, kjære, så skal jeg snakke med deg."
Hun elsket å snakke. Hun elsket å snakke.
Hun elsket å snakke om reisen opp i verdensrommet.
Hun fortalte meg alt om interiøret i romskipet,
og det var rød fløyel og hun hadde sex i romskipet.
Hun fortalte meg hele historien. Jeg kunne aldri ta henne i noe.
Hun holdt seg alltid til det hun trodde på,
og vek aldri fra det hun trodde var sannheten.
[illevarslende vibrasjoner]
Elizabeth Klarer døde i 1994
David, Elizabeths sønn, er min første fetter.
Han tilbrakte de fleste juleferier med oss på gården.
Så han er noen år yngre enn meg selv.
Når det gjelder Elizabeths erfaringer,
Selv har jeg aldri sett en UFO, dessverre. Jeg har aldri sett,
men det vil ikke si at jeg ikke tror på historien hennes
- fordi hun har deltatt på - konferanser i Tyskland og Amerika.
Hun har talt for konferanser over hele verden.
[David] Ja, hun var veldig intelligent.
Noen ganger skulle jeg ønske jeg hadde hennes intelligens.
Men hun var belest, hun leste mange bøker.
[John] Møt Elizabeth Klarers jordsønn, David Klarer.
Ett av to jordbarn med Elizabeths andre ektemann, Paul Emile Klarer.
David, nå pensjonert, var senior risikoanalytiker på den tiden.
Han var nær med moren sin. Ikke så mye med Akon.
Han har aldri møtt rombroren sin,
og er vitne til et nært møte av en tredje type selv,
som ikke inkluderer Akon eller hans folk.
[David] Moren min var en fantastisk kvinne.
Hun var full av kjærlighet, mildhet. Fredelig.
Hun var veldig bekymret for miljøet.
Hun var bekymret for mennesker.
Hun hadde grønne fingre. Plantene hennes gjorde det alltid bra. [ler]
[John] Marina McKenzie er gift med GB McKenzie.
En slik kjæreste og en pensjonert sykepleier.
[Marina] Det ser ut til at Elizabeth, fra hun var liten jente,
var alltid litt annerledes og mer i kontakt med livet der ute.
Og... naturlig nok, han ville valgt noen slik. Han ville ikke ha valgt meg.
Første gang jeg møtte henne var for å se GB spille hockey.
Og jeg hadde møtt denne tanten som jeg ble fortalt, du vet,
hadde hatt denne episoden i livet hennes med Akon.
Og så var det litt interesse uansett
fordi det var en så uvanlig og interessant historie.
Hun var ekstra spesiell og varm, fryktelig varm og kjærlig.
Folk bare varmet opp mot henne.
Hun hadde den kraften, den slags aura, du kan vel kalle det.
Og jeg tror hun tiltrakk seg menn fra fjern og nær.
[ler] Tør vi si det? Virkelig vidt og bredt.
Hun må ha vært veldig modig for å gå inn i et romskip...
og møte det ukjente.
GB har en fetter, ja. Jeg har en svigerinne.
Han forteller veldig stolt til folk at han har en fetter i verdensrommet.
Potensielt har jeg et søskenbarn...
i verdensrommet kalt Ayling.
[illevarslende musikk]
[John] Dette er Sue Armstrong.
Det var en gang en bonde ved siden av Elizabeths beryktede Flying Saucer Hill
i Mooi River-området.
Der var hun en ivrig rytter, troende og en ivrig romantiker.
Hun har siden trukket seg tilbake og gått videre,
men øynene hennes vil alltid glitre
når hun tenker på hva som kunne blitt laget på den bakken.
[Sue] Jeg ser Flying Saucer Hill hver dag i mitt liv.
Graham og jeg har vært gift i 42 år, og vi har bodd her hele den tiden.
Og faktisk giftet jeg meg med nabogutten
fordi min far eide gården ved siden av Danesford.
Og så, fra jeg var et lite barn, hørte vi om Flying Saucer Hill
og alle historiene om Akon og Elizabeths møte.
Jeg tror på grunn av min tilknytning med Elizabeth.
Og hun hadde en utrolig magnetisme.
Hun hadde de mest utrolige øynene. Hun var ikke helt av denne jorden.
[Elizabeth] Dette er et bilde jeg tok av Flying Saucer Hill
med mitt Brownie Box-kamera.
Den hadde et lysskaft som kom rett ned over dypet i toppen,
hvor Akons stjerneskip landet.
Og jeg kan faktisk se ansiktet hans i det lyset.
[John] Hayley og Greg Muirhead
eier faktisk gården som er vert for Flying Saucer Hill.
Men som travle bønder har de en tendens til å fokusere mer på storfe
og drift av en gård
enn de påståtte lysene og bakke-boltring,
som beskrevet av Elizabeth.
Selv om Hayley, som Sue, ser ut til at er mer åpen
til tanken på utenomjordisk fellesskap som sådan.
[Greg] Mye av det er i øyet til betrakteren.
- Jeg tror... Ja, vi lar det ligge der. - [Haley ler]
Det er mange hull i historien, men bare ta perlene fra det
og se hva du får.
Og hvis jeg så Akon i dag, Arkon,
Jeg ville si til ham: "Ta meg til lederen din."
Vet du? "Ta meg ut herfra."
"Vi-- Stopp verden, vi vil av!" Du vet?
- [ler] - Det hele blir litt mye til tider.
Så ja. Og det er... det er magi i litt av det ukjente, det kosmiske.
Det gir bare litt ærefrykt, litt interesse
til et ellers veldig... Excel, e-postliv.
Du vet? Det er ikke noe galt med det, litt farge.
Lykke til med denne, Akon, lykke til.
- Bare tynne kvinner er lette å kidnappe... - [ler]
Ikke de som liker mat for mye.
[Greg] Jeg mener det er, det er en nydelig side. Så når du er der oppe,
hvorfor ville du ikke føle noe, vet du?
Hvorfor ville du ikke føle skjønnheten og hva som er rundt deg?
Men... du vet, det er fortsatt... det er fortsatt bare et vidunder uansett.
Og vi synes hele historien ganske spennende...
men for å si at jeg har sett aktivitet, det er dessverre ikke tilfelle.
[illevarslende vibrasjoner]
[illevarslende musikk]
Jeg dro til fjelltoppen.
Og der, mens jeg toppet den nordlige ryggen av stupet,
Jeg så stjerneskipet lande i dypet,
og hun ble landet flatt på bakken.
Og ved siden av henne sto en høy mann.
Jeg nølte aldri. Jeg løp rett til ham
og jeg rakte begge hendene mine til ham, og han tok dem og sa:
"Du er ikke redd denne gangen."
Jeg kunne ikke si noe, jeg ristet bare på hodet.
Jeg ble andpusten, jeg var så spent.
Og så skjedde alt på en gang.
Han bare plukket meg opp som en fjær og gikk inn på skroget på skipet sitt...
og inn gjennom de åpne dørene.
[Helene] Vi gikk opp på fjellet en dag, bare for en ny prat,
og hun forklarte at dette var fjellet hvor hun møtte Akon.
Og Elizabeth begynte å riste, og hun var veldig spent.
Hun sa, "Det er her Akon landet romskipet."
Og så så jeg ned, og det var den skumleste opplevelsen i livet mitt
fordi i hulen var det ikke bare en hule, den var formet... slik.
Og det området i den formen...
var dekket med merkelige planter.
Jeg følte meg helt iskald,
fordi dette, for meg, var en merkelig hendelse,
og jeg er sikker på at i hennes alder,
hun ville ikke ha satt seg og plantet disse plantene.
Og hun så på det, og hun sa til meg:
"Han lovet meg, at han ville etterlate et merke for meg,
og dette er merket han etterlot på fjellet.»
[John] Helene Rabie var en ettertraktet journalist på 70- og 80-tallet.
Hun pleide ofte å sammenligne notater om Klarer-saken.
Akon, han hadde det mest fantastiske ansiktet.
Han hadde en høy panne,
høye kinnben, aquiline trekk,
og disse virkelig utrolige grå øynene
som var veldig overbevisende og fulle av kjærlighet.
Og håret hans... var gyllent, men ganske hvitt ved tinningene.
Og han må... Han--han er... Faktisk, jeg vet, jeg visste etterpå...
at han var minst 194 cm.
Hun hadde en... Jeg vet ikke om det var en grad, men hun var meteorolog
og hun studerte i Storbritannia.
Og jeg så ofte kommunikasjon fra...
svært høye embetsmenn i regjeringen til henne.
[illevarslende musikk]
[John] Petrovna Metelerkamp var en populær magasinjournalist på 80-tallet.
Hun rapporterte grundig og med glede
på Elizabeth Klarers utenomjordiske møte.
[Petrovna] I 1983 var jeg journalist, og jeg var i den privilegerte stillingen
at jeg kunne velge emner for artiklene mine.
Det var for et familieblad,
det største magasinet i Sør-Afrika, kalt Huisgenoot.
Jeg pleide å velge alternative emner.
Og da jeg leste en anmeldelse om boken som hadde dukket opp,
skrevet av Elizabeth Klarer.
Jeg gjorde en avtale for å se henne og tilbrakte en dag med henne
fordi jeg tenkte: "Dette er min greie"
Litt annerledes-og-ut-av-boksen.
Man kan også lure på
hvorfor Akon skulle velge Elizabeth Klarer av alle mennesker på jorden.
Hvorfor skulle han velge henne til å ta med
seg til planeten hans og gi ham en sønn?
En av grunnene til at hun nevnte var...
at hun var en etterkommer av Venus-stammen på jorden,
det opprinnelige Venus-folket.
Og han ønsket å importere friskt blod inn i rasen
for å styrke deres blodlinje.
[Kitty] Den har et veldig romantisk aspekt ved seg...
da Elizabeth fortalte deg at denne mannen var hennes sjelevenn.
Akon var hennes sjelevenn, og hun hadde drømmer om ham
lenge før hun møtte ham.
[Elizabeth] Jeg kjente navnet hans gjennom telepatisk kommunikasjon...
og han så på meg som barn.
"Vet du noe om romvesener?
Har du noen gang lest Elizabeth Klarers bok?
Har du noen gang møtt henne? Har du gjort noen undersøkelser?"
Jeg sa: "Du går ut og gjør 30, 40 år med forskning som jeg har gjort
og så kom tilbake og fortell meg at de ikke eksisterer."
[illevarslende musikk]
[John] Kitty Smith, langvarig venn av Elizabeth
og grunnlegger av Sør-Afrikas første og lengste UFO-klubb.
[Credo] Jeg så... mer og mer...
hos Klarer...
og jeg snakker som en person som er en kunstner av noe slag.
Og jeg snakker som person...
hvem har reist og hvem har...
har møtt mennesker fra forskjellige nasjoner. Denne kvinnens ører...
er ikke rett.
Elizabeth Klarer har alltid elsket å...
å kle håret på en slik måte
at ørene hennes ble gitt så lite prominens som mulig. De var skjult.
[John] Ubaba Vusamazulu, "Awaken the Heaven", Credo Mutwa.
Han var en Zulu sangoma, en tradisjonell healer,
og den siste High Sanusi fra Sør-Afrika.
Han hadde også et veldig spesielt bånd med Elizabeth Klarer.
Historien forteller at under høyden av apartheid i Sør-Afrika,
- de ville bli arrestert av Apartheid - politiet for å ha besøkt hverandre.
[Credo] Jeg skal være så kort som mulig.
Den vanlige historien som Elizabeth Klarer svirrer om
er at hun var en jordkvinne
som ble inseminert av en mann fra stjernene.
Jeg beklager, det er bare halve sannheten.
Jeg sier på zulu, "Hayi khona, akunjalo,"
"Nei, det er ikke slik."
Denne kvinnen... var en skapning fra stjernene.
Hun hadde også bevis...
ifølge henne, av hennes besøk til denne andre galaksen.
Nei, det er ikke en annen galakse. Det er vår galakse, det er en annen planet.
Hun viste meg en tykk... nesten som en bok,
som ble sendt til henne av det amerikanske forsvarsdepartementet.
Jeg tror det var Airforce-avdelingen deres, som hun måtte fylle ut.
Hver minste detalj av opplevelsen hennes.
Og den var på 42 sider, A4.
Så det var i ekstrem detalj,
og jeg lurte på hvorfor de var så interessert.
Da visste jeg at de forsket
og de prøvde å finne ut om slike hendelser.
Hun må ha hatt sine første antydninger eller kontakt med flygende tallerkener
fordi hun tok disse bildene.
Ikke spesielt bra, men jeg tror det var med et vanlig kamera.
- [kameralukker klikker] - Og det var de første jeg kjenner
- som ble fotografert i 1956. - [flygende tallerken suser]
Og jeg har fått folk til å si: «Vel, de ser ut som vanlige bakegryter
som ble kastet opp i luften," eller en dum bemerkning.
[John] Astronomer har siden oppdaget en jordlignende planet
i stjernebildet Alpha Centauri.
Det kan være så mange som 40 milliarder planeter på størrelse med jorden
går i bane rundt de beboelige sonene
av sol-lignende stjerner og røde dvergstjerner i Melkeveien.
Ooh, vi er definitivt ikke alene.
Der er den, Alpha Centauri, vår nærmeste nabo, og 44 millioner år med taxi.
Omtrent 500 ganger lenger unna er stjernen Proxima Centauri.
Den nærmeste stjernen til oss, som er vert for planeten Meton,
ifølge Elizabeth Klarer,
hvorfra Akon, den utenomjordiske besøkende, kommer fra.
[John] Dr. Enrico Olivier er en astronom.
Forskningsområder inkluderer de sene stadiene av stjerneutvikling,
ikke-lineær modellering av stjernevibrasjoner, og brune dverger.
Alle tingene jeg har sett... som er rart for meg på nattehimmelen,
har jeg alltid kunne forklart det etterpå,
enten naturlig eller noe menneskeskapt som skjedde på nattehimmelen.
Vi fant ut at da vi reiste i området der hun bodde,
at zulufolket ofte ser de flygende tallerkenene.
- Mm. - Og de anser dem for å være guder.
Og når de ser dem, faller de ned på knærne og lukker øynene og ber.
De ser ikke opp igjen før de er sikre på at de er borte.
Søsteren min ringte meg en dag og sa:
"Zuluene ser hva de kaller på språket deres,
"Vagnen i himmelen."
Og... deres folklore, selvfølgelig...
Dette kommer også inn i deres folklore,
og riktig zulunavn for den flygende tallerkenen
er "Lynfuglen".
[John] Beyond the Light Barrier, side 14...
"Ikhanya elikhanya emnyameni."
"Et lys som opplyste mørket." En Zulu-ros.
Søsteren min ringte meg igjen og sa: "Du må heller komme ned
fordi lynfuglen igjen er på himmelen
- og zuluene er veldig spente." - [rolig musikk]
Jeg tror ikke det er noen annen sak registrert
av en kvinne som føder et barn fra et romvesen.
Ren ufortynnet kjærlighet.
Jeg mener, det må ha vært en lidenskap som vi ikke engang kan forestille oss.
Og hva hun ga opp, og måten hun transporterte seg på.
Jeg mener, det må være en av de største kjærlighetshistoriene vi aldri får vite.
[mild musikk]
[kameralukker klikker]
[Paul] Det er ikke en god kjærlighetshistorie.
Det er ikke en god kjærlighetshistorie i det hele tatt.
Han kommer, inseminerer henne, bringer henne tilbake,
tar babyen og ser henne aldri igjen. Det er ikke en god kjærlighetshistorie.
[John] Nå har Paul Brogan vært mange ting.
En ingeniør, aksjemegler, bedriftsleder, miljøforkjemper,
samfunnsleder, skeptiker og skribent.
Ting han ikke er? En UFO-klemmer.
En god kjærlighetshistorie er min kone og jeg.
Vi gifter oss og holder sammen for resten av våre naturlige liv.
Det er en kjærlighetshistorie. Og det skjer hver dag.
Hvorfor glorifiserer vi ikke det?
Dette er ikke en kjærlighetshistorie som skal glorifiseres
eller å bli beundret eller å bli kopiert.
Ikke i det hele tatt. Ikke etter min mening
Han sa: "Nå skal vi til høyplatået ved Cathkin,"
fordi det var et kampfly,
et av disse Harvard-flyene,
et gammelt fly fra flyvåpenet, som durer rundt himmelen hele tiden.
Og han sa: "La oss komme vekk fra det." Og vi gikk opp.
Og han tok meg med opp til høyplatået ved Cathkin.
Vi har gjester som kommer hit for å bo hos oss spesielt...
å gå og besøke UFO-landingsstedet...
hvor Akon eller Arkon, jeg vet ikke engang hvordan jeg skal uttale navnet hans,
forførte sin lille jordboer
og feide henne opp i armene hans eller tentakler eller hva som helst,
og tok henne med til Alpha Centauri.
Og de har møtt henne, og de tror på historien hennes.
Dessverre har jeg ikke møtt henne.
Og å være en skeptiker, være en som ikke er lett...
tro på det irrasjonelle...
Jeg må... [sukker]
Jeg må behandle historien hennes med litt... forbehold.
[mild musikk]
[John] Paul Brogans hjem er den høyeste bebodde eiendommen
i sentrale Drakensberg.
Det siste vennlige ildstedet før en stiger opp i den enorme fjellets villmark,
og en halv dags fottur fra fastheten,
den påståtte landingsplassen for selve Cathkin Peak.
Bak meg er Cathkin Peak.
Det er omtrent 3000 meter opp.
På toppen er en flat del av landet, omtrent på størrelse med en fotballbane...
og der oppe, angivelig...
en rom-mann kalt Akon...
fløy sin jordboer kjæreste, Elizabeth Klarer...
til toppen...
og de elsket vilt og lidenskapelig...
og hun unnfanget et barn der oppe, en gutt, tilsynelatende.
Og hvor romskipet landet...
det er en bar jordflekk, hvor ingenting vokser.
Jeg vet ikke om romskipet forårsaket det, men jeg mistenker at det er perfekt...
plausible, geologiske grunner til at ingenting vokser der.
Den sannsynlige grunnen vil være at vann har lekket gjennom denne jorda,
lekket ut alle næringsstoffene, så det er bare sand igjen,
og da er det ingenting igjen for å gi næring til gress og trær, og så videre.
[illevarslende musikk]
[John] Og likevel, her befinner vi oss med et bilde
tatt lenge før romskip angivelig landet på Cathkin Peak-platået,
hvor man tydelig kan se frodig vegetasjon og planteliv som dekker området
før en UFO krysset planteveiene deres.
Dette er Akon... som var min mors kjærlighet.
Også tilsynelatende faren til Ayling,
min mors andre sønn, som jeg aldri har møtt.
Det ser ut til at jeg har en halvbror der ute i verdensrommet.
Men jeg er i tvil om denne historien.
Jeg tviler på at min mors historie er sann,
når det gjelder hennes møte med Akon og å gå opp i verdensrommet
og få et barn, alt det der.
Jeg synes det er veldig frustrerende at det ikke er tilstrekkelig bevis for meg.
Jeg ville virkelig ha likt å ha visst hvor veien hele denne historien går.
Var det sant? Var det ikke sant? [ler]
Men visse ting har skjedd...
visse skrifter i boken hennes, visse hendelser.
Og noe viktig for meg var en der hun sa at jeg var involvert
oppe i Drakensberg og et fartøy landet foran oss.
Vi var der oppe på hesteryggen og dette fartøyet landet foran oss
og Akon kom seg ut. Og det husker jeg ikke.
[Elizabeth] Så jeg syklet avgårde, og... Med en brudgom og en pakkehest,
og selvfølgelig David med meg også.
Og det var da jeg møtte ham igjen.
Nå, sikkert, noe sånt hos meg...
selv ung alder på, la oss si, åtte eller ni år gammel,
jeg ville ha husket noe sånt...
fordi andre deler av den turen husker jeg.
Ideen om at Akon har slettet minnet ut av tankene mine på en eller annen måte
har krysset tankene mine...
Men så spør jeg meg selv: "Hvorfor ville han ha gjort det? Hva var hensikten?"
Spesielt som hun sier i boken sin, må hun få denne historien ut til verden.
Jeg ville sikkert ha vært et vitne. Jeg ville ha støttet henne og...
støttet henne på den historien helt, helhjertet,
hvis jeg hadde sett det fartøyet lande og om jeg hadde møtt Akon også.
Fantastisk.
[Elizabeth] Nå er denne av samme romskip...
beveger seg opp i den høyere atmosfæren.
Og på grunn av fuktighetsinnholdet i atmosfæren,
det er sky fortettet rundt henne igjen.
Denne kameramannen, han ble så overrasket.
Og jeg forklarte ham at hvis han hadde tatt det et sekund senere,
han ville ha hatt hele figuren
av Akon som står der ved siden av meg i et hologram.
[John] Synd at det ikke er noen bilder av Akon. Alt vi har er et maleri,
hvor han ser veldig ut som en mannlig versjon av Elizabeth.
Han vil ikke bli fotografert. Han ønsker ikke å bli arrestert
og satt inn i laboratorier, nåler stukket i ham, og sprøyter,
for å finne ut hva som får ham til å tikke som romvesen.
Det unngår han selvfølgelig.
Og det gjør det også mulig for ham å møte Elizabeth regelmessig i disse årene.
[John] Og en byste av vår aktuelle romvesen laget av skulptøren Bob Forbes.
[Bob] Jeg hadde bare følelsen at hvis jeg ringte til Akon selv,
at han muligens kan hjelpe meg. Og det var akkurat det jeg gjorde.
Jeg ringte ham, og innen tre timer,
hadde jeg faktisk fullført denne skulpturen i leire,
som normalt tar tre uker.
Vi ringte Elizabeth for å se på det. Jeg visste ikke om det var ham eller ikke.
Og da hun så skulpturen,
hun var tydeligvis veldig, veldig spent.
Veldig veldig glad. Og det var ganske tydelig at det faktisk var ham.
Så det mest fantastiske, omtrent en uke senere,
satt sønnen min i forrommet i huset og så ut mot horisonten,
og han så en hel serie lys som vippet opp og ned
hvor de ikke burde vært. Og han kalte oss alle.
Faktisk, hele familien, vi alle rykket ut.
Og vi så disse lysene. Tretten av dem i horisonten,
vippende opp og ned og veldig, veldig lyst.
Og så stakk de av én etter én.
Og vi ringte Elizabeth og hun sa, faktisk var det Akons skvadron,
og at han ville komme bare som et tegn på takknemlighet.
[Credo] Men vent...
Vi snakker om det uvanlige.
Vi snakker om det merkelige.
Og Sør-Afrika er fullt av disse tingene.
Jeg er naturlig nok en skeptiker.
Jeg har aldri sett en UFO.
Jeg kjenner folk, inkludert min kone,
som tror de har sett lys fly rundt her i fjellet om natten.
Det er vanligvis om natten, og skeptikeren i meg sier:
"Og det er vanligvis etter et glass vin eller to."
Og... hvis lysene er røde og grønne,
så er det de naturlige lysene for... menneskeskapte fly.
Men noen ganger beveger disse lysene seg veldig raskt.
Jeg har sett lys fly oppover dalen min her om natten,
men de var ildfluer. Du vet?
Men du vet, du kan lett bli lurt når du ser ting du ikke forventer.
[John] Å, kjære. Vel, du vinner noen, du taper noen.
Med kaptein Chester Chandler, vinner vi igjen, for UFOene.
Chester er en pensjonert South African Airways-kaptein.
Han fløy selv i 52 år.
Han ble også hodejaget for den beryktede Project Blue Book.
Av de 12 618 innsamlede UFO-rapportene,
det ble konkludert med at de fleste var feilidentifikasjoner av naturfenomener,
eller bare konvensjonelle fly.
Men en liten prosentandel av UFO-rapportene
ble klassifisert som uforklarlige.
Kaptein Chandlers rapport er en av dem.
[Chester] Denne hendelsen fant sted 1. juli 1972.
På den tiden var jeg Boeing 727 kaptein hos South African Airways.
Og jeg tok den siste flyturen den kvelden til Durban fra Johannesburg.
Og vi var i nedstigningen, nærmet oss land ved Durban.
Fortsatt omtrent 20 minutter unna, du vet, fra flyplassen.
Jeg kunne se lysene, den klare himmelen,
det var ingen sky rundt eller noe.
Jeg så nettopp et lys. Og jeg tenkte, "Vel, det er rart."
Jeg tenkte: "Dette er ingen optisk illusjon, Chandler. Se, det er noe her."
Da sa jeg: "Graham, ta en titt på høyre side. Hva ser du der?"
Og han sa: "Hei, det er et lys her." Så jeg ringte Durban kontrolltårn.
"Se, har du noen andre fly rundt?"
De kom tilbake og sa at de ikke hadde noe.
Så vi observerte dette lyset, og 10, 20 sekunder senere
den bare akselererte med enorm fart og forsvant mot sørvest.
Etter synet ringte Elizabeth Klarer meg og diskuterte det med meg.
Men jeg har ingen andre... Jeg hadde ingen annen korrespondanse med henne,
eller andre samtaler med henne.
Det var bare en av de tingene. Hun har sannsynligvis hørt om meg
og så ringte meg bare for å formidle hennes tanker om emnet også.
Det var min eneste kommunikasjon med henne.
[John] Kaptein Chester Chandler er ikke den eneste som kan gå god for UFOene.
Overraskende nok kan David det også. Det er bare ikke... Akon-spesifikk.
Jeg har sett UFOer.
De var runde, så de kunne ha vært flygende tallerkener.
Men de var UFOer. Jeg kunne ikke identifisere dem ordentlig.
Det var om natten.
De var omtrent på størrelse med...
fullmåne eller litt mindre.
Og de dukket plutselig opp på den mørke himmelen
de stoppet opp og deretter fløy vekk fort.
De var lysende grønne.
Kanskje UFOen jeg så kan ha vært en jordlaget. Det har det kanskje ikke.
Det kan ha vært fra verdensrommet. Hvem vet?
For meg var det en UFO.
[John] Offiser Piet Kitching ble en av de første
dokumenterte politimennene noensinne
å ha avfyrt skudd mot en UFO på en gård i Fort Beaufort i 1972.
En mann med mange kamptalenter,
som inkluderer, men var ikke begrenset til, militær, etterretningsbyrå,
og politistyrkens opplæring.
Han kom ikke til å gå glipp av. Ikke engang om det er en UFO.
[Piet] Telefonen ringte...
og jeg var der, jeg plukket den opp, og det var Bennie Smith.
Og Bennie Smith fortalte meg at de så en gjenstand som beveget seg over sauebeitene
og den skiftet forskjellige farger hele tiden.
Vi var faktisk en paramilitær styrke, trent og alt.
Og da jeg så objektet, tror jeg at treningen min fortsatt var i meg.
Derfor nølte jeg ikke med med å ta et skudd.
Fordi jeg vet at jeg kommer til å skyte den ned,
siden jeg var et ganske godt skudd på dagen min.
Han så denne gjenstanden. Den svevde rett over bakken.
Og da han kom nærmere...
Men han sa, mens vi ropte, reagerte på stemmene.
Og da han kom nærme den, snudde den rett opp, som et egg.
Det var grått. Du vet, en ubåt som kommer opp av vannet,
da blir du det grå, det ser vått ut.
Og ved det andre eller tredje skuddet, på venstre side,
det var et veldig sterkt lys, som blinker, som kom ut.
Og den begynte å lage en sutrelyd og så bare forsvant.
Han så den ikke gå gjennom vegetasjonen i det hele tatt, den bare forsvant.
Men grunnen til at jeg skyter...
Du vet, jeg har blitt stilt det spørsmålet mange, mange ganger.
Jeg har tenkt på det i løpet av dagene.
Jeg kan ikke fortelle deg det, jeg vet ikke.
Jeg vet ikke. Jeg vet bare, hvis jeg hadde skutt den ned,
og det var noe fra Mars, Pluto, eller Neptun, eller en av disse,
da ville jeg ha vært en helt. [ler]
[avfyrt skudd]
[John] Breyside Farms historie går så langt tilbake
som grensekrigen på 1850-tallet.
Bennie Smith, som ringte Piet,
var den første generasjonen Smith som dyrket disse landene,
med Craig å følge, og hans brors sønn, Gary, etter ham.
[Craig] Alt jeg vet er at faren min ringte politiet
fordi det var det du gjorde i de dager,
du ringte politiet. Jeg tror selv for en skilsmisse.
[Gary] Jeg tror fortsatt at den ble bygget av russerne, eller...
så min bestefar foreslo til meg, og jeg tror noe i den retning.
Jeg tror ikke at det var romvesen eller noe fra...
ja... ut av denne verden, eller ikke fra denne planeten.
Bare min mening.
Vel, jeg sa bare det jeg så.
Spørsmålet er at hvis de var spioner fra Russland,
"Hva gjør de på Breyside?"
Du sender ikke sputnikere og sånt for å undersøke det.
Dette, for meg, var definitivt noe annet.
Det som ikke forklarer hvordan reservoaret eksploderte,
- om det er en uke eller to uker senere. - Mm.
Det forklarer meg ingenting.
Jeg mener, det er den eneste delen som jeg egentlig ikke forstår...
hvordan det skjedde.
[Piet] Hvis du ser på reservoaret, er det ikke et som nettopp gikk i stykker.
- [illevarslende musikk] - Det var fortsatt...
at steinene lå 20 meter, 25 meter unna.
Det må ha vært noe som eksploderte i den.
Ellers ville det bare vært et hull og vannet ville lekke ut.
Den spesielle natten da dette reservoaret eksploderte,
en gjenstand som flyr, lager en sutrende lyd,
beveget seg sakte i retning av Bennie Smiths hus.
Fra Bennie Smith husker jeg at han sa at det gikk over huset hans.
Hans kone hørte det, og han selv,
og umiddelbart etter var det en eksplosjon.
Og dette er resultatet.
[Gary] Folk kom fra hele verden for å komme og prøve å se...
Min bestefar fortalte meg at kjøretøyene sto på rekke og rad fra tjæreveien,
som er ca 5 km herfra.
[illevarslende surring]
[surring slutter brått]
I trærne der borte.
[reporter] Det har vært et UFO-varsel over hele Sør-Afrika.
[intervjuer] Dette er en fortsettelse av en mulig UFO-historie.
[reporter] Et stort, fargerikt objekt
ble sett bevege seg veldig raskt over Zimbabwe, Zambia og Sør-Afrika.
Jeg trodde det var en romvesen, og han hadde store øyne.
[reporter] Flere fly så det. Ekspertene er forvirret.
[Tim] Ruwa. Ariel skole. 19. september 94.
kl.12:12 lokal tid.
[Tim] Kan du fortelle meg hva du så på fredag?
Vel, det så ut som det glitret i trærne.
Det så ut som en... som en plate. Som en rund...
[Tim] Sikker på at det ikke var en Harrier Jump Jet?
Nei.
[Tim] Eller noe Zimbabwiske luftvåpen har?
Det var som på en plate.
[Tim] Hva så du?
Jeg så bare en glød over kyllingene mine. En veldig oransje glød.
Det var et helikopter eller hva?
Nei, nei, det var bare en stor, rund ball.
Vi så plutselig opp og så denne... tingen komme over toppen av bakken.
Ettersom det liksom... kom på sporet av oss, det plutselig,
endret fra denne gløden til, la oss si, to store røde, oransje kuler.
Det er din dør.
[Tim] Hvilket utstyr har du tatt med deg?
Vel, Gunter er en svært teknisk kar,
og han har laget sin egen geigerteller, sin egen metalldetektor.
Vi skal sjekke det ut og se om det er radioaktivitet der.
[Tim] Cynthia, hva er dine inntrykk etter morgenens lille ekspedisjon?
Vel, jeg tror absolutt på barna.
Jeg har kommet over en lignende type ting i Broad Haven i Wales i 1979,
og britene trodde det ikke, selv om jeg gikk ned tre ganger.
Og det var veldig likt på hele hendelsen her.
[illevarslende vibrasjoner]
[vibrasjoner slutter brått]
Kanskje man burde ta historien mer seriøst...
enn om det hadde blitt fortalt av noen mindre utdannet,
eller mindre tilbøyelig til rasjonell tanke.
[John] Dr. James Hurtak,
grunnlegger og president av The Academy for Future Science.
Han har to doktorgrader, og er konsulent ved Institute of New Energy.
Credo, jeg viser deg et bilde...
av noe som ser ut som en Dayze Mvondina.
Dette vesenet ble tatt ut av et romfartøy som styrtet nær White Sands, New Mexico.
Jeg vil gjerne ha dine kommentarer om ansiktet...
som har egenskaper lignende de du beskrev.
Med stort hode, ingen ører...
øyne som vikler seg rundt sidene av ansiktet...
og en munnhule som går tilbake bare noen få cm.
Dette ansiktet har blitt rekonstruert av
etterforskere med det amerikanske luftvåpenet,
og kan godt representere en av de fire organene
som ble fjernet av flyvåpenets kommandosoldater.
Som en av etterforskerne,
har jeg også tatt med meg en annen prøve fra Sør-Amerika,
viser...
datastyrt analyse som ble gjort av et jetfremdriftslaboratorium i Los Angeles...
av et metallisk kjøretøy som landet nær Lima, Peru i 1974.
Hvis du ser veldig nøye etter, kan du faktisk se vinduene.
Kjøretøyet ble sett å bruke en eller annen type...
magnetisk parallellfaseaktivitet for dens fremdrift.
Igjen, det representerer muligheten for at det er brødre og søstre i verdensrommet...
som sakte bringer oss til sansene,
at vi ikke er alene i universet.
Jeg hadde nettopp besøkt Atucha kjernefysiske anlegg i Argentina,
hvor det er massive utenomjordiske observasjoner,
antyder at en advarsel finner sted.
Mange tidligere atomeksperter innrømmer...
helt tilbake til 1952, hele veien gjennom 70- og 80-tallet,
at atominstallasjoner fra Maine til Montana i USA
ble besøkt av utenomjordiske skip
som hadde kraften til å slå av rakettoppskytingsystemene.
For meg er dette en veldig viktig melding fordi den faktisk sier...
ved å slippe den første atombomben,
mistet vi vitenskapelig kontroll over vår planetariske fremtid,
ifølge noen utenomjordiske.
Og at vi kanskje må være klar over at vi har et større ansvar
enn å pleie planetariske våpensystemer
som vil føre oss inn i ødeleggelsen.
[spenningsmusikk]
[Elizabeth] Og det er observasjoner hele tiden. Det stopper aldri, vet du,
fordi Akons sivilisasjon nå er veldig bekymret for hva som skjer her,
med alle krigene og aggresjonen og hatet
og evig... overbefolkning.
Og noe må gjøres med det.
[eksplosjoner i avstand]
[bombe eksploderer]
[Credo] Elizabeth Klarer sa at hun hadde mottatt meldinger...
fra stjernefolket, Akon,
at jorden må endre sine måter og...
slutte å misbruke miljøet.
Folk må slutte å gjøre visse ting...
som er ødeleggende for jorden
og ikke nødvendig for menneskers velvære.
Jeg avviser ikke muligheten for eksistensen
av andre sivilisasjoner på de andre planetene.
Men alt...
Når det gjelder meg, vet jeg, jeg er sikker på at alt er mulig i livet vårt.
Jeg kan bare ikke nekte noe så, som...
[John] Max er en ukrainsk guide i Tsjernobyl-eksklusjonssonen,
hjem til verdens verste atomulykke.
Tsjernobyl vil ikke være trygt for menneskelig bolig
i minst 20 000 år til.
[Geigerteller klikker]
[John] Likevel trives floraen og faunaen, til tross for at den er radioaktiv.
Til tross for Cesium-137 som er pakket i musklene deres...
og Strontium-90 som bor i beinene deres.
Minner meg om hvordan naturen alltid finner en vei,
og det er menneskene som ikke vil.
[Max] Alt er mulig,
som eksistensen av dyreliv inne i eksklusjonssonen.
Forskerne våre fortalte at eksklusjonssonen vil forbli død, og...
Jeg kan se motsatt variant.
- [fugler kurer] - [langsom rytmisk klapping]
[kvinne som synger ukrainsk folkesang]
[stemmer blir med]
[sang fortsetter]
- [sangen slutter] - [vinden blåser]
Natur, bare natur.
Perfekt eksempel på at naturen er sterkere enn mennesker. Ja.
Til minne om de som mistet livet.
[John] Denis Delestrac er utdannet juss og journalistikk
som ble en prisvinnende dokumentarfilmskaper.
Han laget en film: The Weaponizing of Space
om atomtrusselen som omgir oss på mer enn én måte.
[Denis] Selvfølgelig bekymrer vi oss over...
vårt nærmeste miljø, som er det vi ser rundt oss.
Men... Jeg synes folk burde begynne å integrere plass
i deres bevissthetssfære
fordi vi alle er omgitt av verdensrommet.
Og verdensrommet er ikke så langt, det er bare 100 km over hodet på oss,
og det er mye som skjer i verdensrommet så langt du vet,
satellitter, teknologi og brukerrom. Den er allerede fylt med romrester.
Og ifølge NASA, om 50 år, hvis vi fortsetter på dette sporet,
det kommer til å bli overfylt med rusk.
- Så vi må virkelig begynne å integrere - rom i vår miljøbevissthet.
Ozonlaget, der i stratosfæren,
er der for å beskytte oss mot solens dødelige stråler,
og vi lager trøbbel der oppe.
Vel, jeg tror, på et tidspunkt,
vi er alle bekymret for fremtiden, du vet, for...
når du blir informert ser du at...
vi er i fare når-- Vi har bygget nok...
ressurser og våpen nå for å ødelegge oss selv, i utgangspunktet. Det er...
Du vet, det er nå 9 000 kjernefysiske våpen som er i alarmberedskap.
Det betyr at de kan lanseres i løpet av få minutter.
[John] Prof. Willem van Riet pleide å være styreleder
av Transboundary Conservation Foundation,
spesialiserer seg på bevaring, arealplanlegging, samt GIS-utvikling.
[Willem] Verden er mer eller mindre fire og en halv milliard år gammel.
Og vår lille levende hud er bare noen få tusen år gammel, kanskje 50 000.
Hva vi har gjort i denne perioden som vi har vært på kloden
har vært ganske dramatisk.
Fordi vår påvirkning i utgangspunktet er på den levende delen av økosystemene.
Og de siste 50 årene har vår innvirkning vært mye mer
enn det noen gang har vært tidligere. Så jeg synes det er ganske dramatisk.
[illevarslende musikk]
Vi er, på en slags viruslignende skala,
påvirker resten av livet på jorden dramatisk.
[bølger skvulper]
[John] Pensjonert Dr. Hennie Smith studerte innen vitenskap
ved University of Pretoria.
Han tok hovedfag i fysikk, og var involvert i banebrytende forskning
som tok ham over hele verden.
[Hennie] Det fossile brenselet vi bruker...
Tusenvis med energi fanget under bakken.
Men vi bruker det opp nå, og legger all dette karbondioksidet ut i atmosfæren.
Det er virkelig det frykteligste.
All forurensningen som går opp i stratosfæren...
all oljeforurensning av brennende oljebrønner...
blir verre og verre.
Og vestvindene på den nordlige halvkule tar den rundt kloden,
høyt oppe i stratosfæren.
Og dette vil til slutt blokkere...
lyset og strålingen fra solen, som vil gi oss en istid.
[vinden suser]
[Elizabeth] Akons sivilisasjon, de overvåker hjernen vår, sinnet vårt.
De vet hva vi tenker og hva vi gjør.
Og vi er en veldig barbarisk rase.
Og han tenker ikke bare på menneskeheten...
han tenker på all flora og fauna...
alle de vakre trærne, dyrene...
Alt.
[illevarslende musikk]
[fuglekvitter]
- [vann spruter] - [fuglekvitter]
De er konstruktive mennesker. De tar seg av ting.
De liker ikke å se død og ødeleggelse. De er ikke vant til det.
Det er interessant at hun også opplevde det økologiske...
måten å gå frem på det mer avanserte samfunnet på,
Akon, på planeten hans.
Og det førte til at hun også forplantet mer kloke økologiske...
teknologier her.
De har. Det er en måte å leve og tenke og spise på.
Vel, kostholdet deres består av... frukt og grønnsaker.
Og denne... maten dyrkes i en væske.
Vitenskapelig dyrket. Og...
når du går for å plukke en frukt... eller en salat...
den regenererer seg selv med en gang.
Så det er ikke noe tap, det er ingenting å bekymre seg for.
Det er den mest utrolige måten å...
få i seg hele proteiner og vitaminer.
I stedet for å få proteinet ditt brukt, som du gjør ved å...
ødelegge og konsumere et planteetende dyr,
de får det førstehånds gjennom dette... vegetasjon som de dyrker.
Vi er i trøbbel. [ler]
Vel, jeg har ikke lest mye om henne...
jeg synes å møte andre mennesker i andre deler av kloden...
høres ut som vås for meg. [ler]
Men budskapet om at vi destruerer selv er helt sikkert sant.
Hvem hører på meldinger? Ingen.
De hører ikke etter...
i deres parlamenter hvor de lyver.
De lytter ikke på de flotte kontorene deres noe sted.
Dette er alt de vet.
På farten i biler...
mens verden dør.
De har overvunnet, i sin avanserte medisinske forskning,
de har vært i stand til å overvinne aldringsprosessen,
og de går ikke gjennom denne forferdelige opplevelsen
som så mange mennesker må møte i et eldre liv.
Og faktisk...
det er ikke behov for døden.
De dør ikke, nei. Livet er evig for dem.
[John] Piroska Clements var Elizabeth Klarers nærmeste fortrolige,
reisefølge, og ultimate troende.
[Piroska] Elizabeths bortgang etterlot et ufyllbart tomrom.
Hvor mange ganger sa hun, "Gode planeter er vanskelig å få tak i."
Så åpenbart...
kanskje Akon ikke er så opptatt av å omfavne menneskeheten,
men hun ville ikke holde tilbake informasjon for å hjelpe dem.
Å gjøre stedet bedre, mer levelig,
være mer kjærlige, tilgivende, være mer åndelige slik de er.
Og han ville definitivt gi denne hjelpen.
Og hvis vi hadde oppført oss slik, hadde han også åpnet døren sin for oss.
Og det sier han i Elizabeths bok.
Så han avskyr ikke å hjelpe menneskeheten, han avskyr det vi gjør.
Akon ga henne en ring...
som et løfte om hans kjærlighet. Og det var hans ring,
og som sådan verdsatte Elizabeth den.
Så du kan forestille deg hvordan jeg følte det da
hun sa at hun kommer til å overlate det til meg.
Det var en ære jeg ikke faktisk kunne fatte på den tiden.
Og selv nå, når jeg ser på den, kan jeg ikke tro at den er på fingeren min.
[Elizabeth] Akon ga meg denne ringen. Krystallen i den...
hjelper med kommunikasjonen vår, selv om vi er lysår fra hverandre.
Og krystallen er hardere enn en diamant.
[John] Audrey er Piroskas datter, som arvet ringen.
[Audrey] Da moren min gikk bort, mottok jeg bysten og ringen.
Og på en eller annen måte føler jeg alltid at jeg har denne forbindelsen
med moren min og Elizabeth.
[John] Ord fra mange Elizabeth hengivne
er at dens edelstener og bergarter ble analysert
og at dens komponenter ikke ble funnet å være fra denne planeten.
Ikke en gang litt.
Folk har stilt dette spørsmålet, som
"Vær så snill, hvis vi kunne tilby deg penger for å ta ringen
å få den tatt med til en geolog for å få den analysert.
Ville jeg være åpen for det?"
Mitt svar på det spørsmålet er "Nei."
Moren min ba meg om å oppbevare denne ringen trygt,
mens... hvis hun ikke lenger er her. Og det er det jeg gjør.
[John] David har noen flere problemer
rundt noen av disse sakene av en tredje type, også.
[David] Jeg har hørt at noen har det
refererte til at jeg muligens forrådte moren min i...
snakker om tvilen min...
men for meg er det ikke to måter på det. Ærlighet og integritet er viktigst.
Det er hele grunnen til at jeg gir uttrykk for mine tvil.
Det har ingenting med svik å gjøre, som sådan.
Det er fordi jeg må være tro mot meg selv.
Og jeg må... Jeg må si det. Fordi det er den ærlige tingen å gjøre,
slik at andre mennesker kan gjøre opp sine egne meninger.
Jeg bestemte meg. Jeg har mine tvil.
Moderskipet. Meton, Alpha Centauri.
Så sa Akon...
"Nå tar vi deg til moderskipet."
Og han forklarte at moderskipet er et enormt...
fartøy, som en miniatyrplanet.
Og også...
- dette er et gammelt skip. - [illevarslende vibrasjoner]
Han sa: "Vi går ikke inn i moderskipet,
vi fester oss ganske enkelt gjennom magnetisme...
til en dør inn til moderskipet,
og så åpnes døren til stjerneskipet
og vi går ganske enkelt gjennom inn i moderskipet."
Og, selvfølgelig, moderskipet er veldig vakkert innvendig.
Enormt.
Og det første enorme rommet jeg så...
det var planter og blomster og trær som faktisk vokste der inne.
Og i stedet for å ha tepper eller noe sånt,
der var det vakreste...
blått gress som dekker hele gulvet, omtrent så lenge...
og... den hadde den mest duft.
Og... det var til og med en bekk og det var en foss.
Jeg var 50 år da jeg fødte. Det var en naturlig fødsel.
Fra jordens standarder, var jeg ikke en ung kvinne... [ler]
...men jeg var i min beste alder.
Akon tok hånd om sønnens fødsel
ved ganske enkelt å bruke hans fantastiske helbredende hender,
og masserer meg.
Og han satte meg på denne vakre divanen som var dekket av rosarød silke,
og den deilige kjøligheten og mykheten til den silken.
Jeg var ganske naken, naturlig nok.
Så ble denne vakre gutten, han var virkelig en gullgutt, født.
Han gråt aldri engang. Han bare trakk pusten dypt... [inhalerer]
tar inn den vakre oksygenluften i lungene hans,
og dette var alt han trengte.
Hvis hun hadde hatt et barn i verdensrommet...
hvordan ville hun ha følt det.
Jeg har en tendens til å tenke at det ville ha vært katastrofalt for henne,
å ikke se ham.
[fugler kvitrer]
Hvis hun hadde noen, et barn på en annen planet,
og hun så ham bare i den korte perioden, som hun sa i boken sin.
Hun sa at hun hadde telepatisk kommunikasjon med ham...
og det ville vært nok for henne, i henhold boken hennes.
Men jeg synes det er veldig vanskelig å tro det. For slik hun var,
hun må ha slitt med å bli skilt fra barnet sitt...
i måneder og år, og aldri sett ham.
For meg er det et... problem.
Jeg synes det er vanskelig å akseptere, og kjenne hennes natur.
De er millioner av år forut for oss på alle måter,
og dette... Selv til det faktum at de er en naturlig...
vakre mennesker...
som lever i fullstendig, harmonisk samspill med hele naturen.
Så, hele livsstilen deres, å elske, avle,
er helt naturlig.
[John] Bøker. Interstellar reise. Romvesen babyer. Angivelig påstått.
En tredje bok som Elizabeth aldri fikk fullført.
- Den omhandlet selve - teknologien på Meton
og hvordan det kan inkorporeres her på jorden.
Vi har siden funnet det uferdige manuskriptet.
Mens disse tingene går, med passende tittel, The Gravity File.
[Jonathan] Vi er veldig privilegerte å ha som gjest denne kvelden,
forfatteren av boken, Beyond the Light Barrier, Elizabeth Klarer.
Fru Klarer, besøker Natal nå
mener du at du skal reise til Drakensberg for å møte Akon igjen?
[Elizabeth] Ja, definitivt.
[Jonathan] Kommer han til å ta deg, kanskje, til sitt hjem,
eller blir dette bare et besøk i Drakensberg?
[Elizabeth] Bare et besøk. For jeg har enda en bok å fullføre.
Jeg har mye arbeid å gjøre.
Jeg må fullføre den nye boken etter hans veiledning.
[Jonathan] Denne nye boken din, The Gravity File,
hva skal det handle om?
Vi snakker om The Gravity File, den andre boken til Elizabeth Klarer,
hvor hun gikk videre, og prøvde å skrive ned det hun lærte
fra livet i universet, vitenskap som ligger til grunn for universet.
Men hun var ikke den beste vitenskapsmannen, og vitenskapelig trent.
Så hun prøvde så godt hun kunne med informasjonen hun fikk, å skrive ned.
Og informasjonen hun skrev er viktig for oss
å lese bak linjene,
og ikke å snuble over enkeltord eller termer.
Det er noe større på gang. Og hun plukket den,
og hun prøvde å fange det i den andre boken, The Gravity File.
Det er ingen dyp vitenskapelig avsløre.
Han tok meg ut av stjerneskipet.
Han hadde på seg et gravitasjonsbelte, spente det rundt livet,
slått den på,
og, selvfølgelig, setter den opp et antigravitasjonsfelt rundt ham,
slik at han ikke trenger å trå i bakken.
Han bare bar meg, og han bare seilte over toppen.
[TV-intervjuer] Et av de mest interessante resultatene
med Elizabeths kontakt med Akon,
har vært hans forklaring på lyskraftsystemet
som ble brukt i romskipet hans.
Elizabeth avslørte disse detaljene i sin bok, Beyond the Light Barrier.
Han kunne forsvinne umiddelbart
ved ganske enkelt å intensivere felt differensialene rundt skipet hans
fordi skipet hans drives av lys i forskjellige frekvenser.
Som er elektromagnetisme, elektrisitet, tyngdekraft.
Vi kaller det elektrogravitikk fremdrift eller kraftsystem.
[TV-intervjuer] Og dette førte deretter til at hun hadde lange diskusjoner
med de russiske, tyske, og amerikanske romadministrasjonene,
som ble overrasket over hennes intime kunnskap om stjerneskipets kraftsystem.
På den internasjonale UFO-kongressen i Wiesbaden i 1975,
hennes tale om lysets hemmeligheter
ble gitt en stående applaus av forskere fra 22 nasjoner.
Jeg er overbevist om at hennes første bok,
besøket med Akon, til Alpha Centauri... Jeg er overbevist om at det er sant.
Og det forandret livet hennes for alltid. Og hun prøvde å studere mer,
prøvde å forstå mer om hva som skjer i universet.
Men fordi hun ikke var en toppfysiker, kunne hun ikke få alt riktig.
Så jeg vil ikke holde det mot henne.
Den andre store tvilen jeg har oppstått for ikke så lenge siden,
sannsynligvis for fem-seks år siden, da jeg fant hennes første manuskript.
Den ble skrevet, eller fullført, i 1958.
Og det var litt av en åpenbaring for meg å se forskjellene
mellom det første manuskriptet og det andre.
Den andre er som hennes nåværende bok, Beyond the Light Barrier er basert på.
Så det første manuskriptet var litt av en øyeåpner
fordi det er forskjellig på mange områder.
Et generelt tema er fortsatt der, en slags overordnet historie.
Men den hadde en annen tittel.
Den ble kalt "Selvbiografien til en venusianer."
Settingen var ikke på Meton, den var på Venus.
Hvert kapittel ble innledet av vers fra Bibelen.
I det andre manuskriptet, ble alle disse tatt ut.
Det var ikke noe barn involvert i den første. Den andre fikk barnet.
[John] Ms. Jeanie Patterson er ikke bare en bokorm,
men en ettertraktet forsker og butikkeier av Kwagga Books,
hvor de selger samleobjekter av høy kvalitet
og gir akkrediterte verdivurderinger av sjeldne gjenstander
og klart, emner.
[Jeanie] Elizabeth Klarer har blitt anklaget for plagiering
av forskjellige personer i feltet.
Og jeg forsøkte å finne bevis.
Jeg er ikke en akademiker, eller en forsker,
men jeg vil vite hvordan ting fungerer.
For 50 år siden, eller lenger, da hun opplevde dette, lo vi av det.
Og nå sier jeg, "vent litt."
Jeg leser denne historien og finner flere og flere aspekter av den som...
har forbigått meg alle de årene siden.
Dette er boken som...
hadde mye understreking og skriving i... av Elizabeth.
For meg var det bare å markere områder...
som var av interesse for henne for boken hennes.
Jeg kunne ikke finne de nøyaktige ordene, eller ordsekvenser,
eller avsnitt i boken hennes, Beyond the Light Barrier.
Det er bare å fremheve vitenskapelige ord som er i bruk overalt.
Så hvis folk skal anklage henne for plagiat,
så må de anklage alle andre som har skrevet bøker om dette feltet.
[illevarslende musikk]
[illevarslende vibrasjon]
[musikken fortsetter]
[John] Paul er en produktiv forfatter og utøver.
Han var medlem av The Space Theatre,
et ikke-rasistisk teaterkompani, med meg selv på 70-tallet.
Mange tiår senere er han opptatt med å skrive enda et skuespill,
å gjøre med vår egen Elizabeth Klarer kalt Rosetta’s Secret.
[Paul] Jeg begynte å lese... Beyond the Light Barrier,
også om henne.
Og jeg kan ikke fortelle deg hvor mange ganger
jeg ropte høyt i mitt stille, lille arbeidsrom.
Jeg sa: "Wah! Wah! Hva?!"
En pilot, en maler, spilte piano, red på hester.
"Renessansekvinne" er et for lite ord. Jeg sa,
"Er folk klar over hva denne personen var helt tilbake på 50-tallet og sånt?"
Det er nesten ufattelig, men hun gjorde disse tingene.
Jeg tror det var det som holdt meg gående
fordi jeg hadde det jeg kaller min 35-årige avtale med Klarer.
Så hvordan får du frem budskapet ditt? Hvordan gjør du--
For du vet, subtile ting fremmer ikke budskapet.
Tingene som fremmer de er støy og rop.
[roper, røff stemme] Hør på historien min!
[normal stemme] Det er som et kappløp. Det er som, alt er som "Whaaaa!"
Ikke stillheten. Men stillheten er en ting som fungerer.
Hvis du kan finne en måte å leve i stillheten på...
du kan finne svar på hva som helst.
Folk sier: "Hvor kommer historiene dine fra?
Hvor kommer skuespillene dine fra?" De kommer fra stillheten.
Som stillheten, er det som å koble seg til det.
Og Klarer knyttet seg til stillheten.
Og i stillheten kom... kom Akon.
Folk tror kanskje ikke Klarers historie,
men, jeg tror kanskje, det hun gjorde var, hun løy sannheten sin.
Hun ønsket å gi historien sin til mange, mange mennesker,
og den eneste måten hun kunne gjøre det på var ved å lyve...
sannheten.
[illevarslende musikk]
[illevarslende vibrasjon]
Det er et utopi, det eksisterer virkelig.
Jeg tror vi kan si...
at alle de beste historiefortellerne er flinke,
fantasifulle, utdannede, dyktige mennesker.
Elizabeth Klarer inkludert, men også andre sjarlataner.
Jeg kan tenke på noen få, i religiøs forstand.
I kultisk forstand.
Til ære for henne prøvde hun ikke å starte noen form for kult.
Hun prøvde ikke å omvende folk.
Hun prøvde rett og slett å gjøre verden til et bedre sted.
Jeg kan gi henne æren for det. Det er edelt. Ja.
Og hun gjorde det i en tid da kvinner...
var ikke fullt så frie til å gjøre det de ønsket å gjøre, som de er i dag.
Så, ja, hatten av for henne for det. Men hun er fortsatt en historieforteller.
[illevarslende vibrasjon]
[vibrasjonen slutter brått]
- [fuglekvitter] - Hvis vi ser på bunnlinjen
det kommer etter all debatt...
De som tror, de som ikke tror,
Elizabeth fremstår fortsatt som en skinnende stemme
av kvinnelig mot og overbevisning,
som var i stand til å opprettholde en debatt av stor betydning.
Jeg sier at det jeg har sagt før, at han er...
en høy vakt i denne delen av...
rom,
og at det er hans plikt å beskytte oss alle
fra ødeleggelseskreftene og det negatives krefter.
Jeg sier at Madam Klarer bør videresende denne meldingen
til kjæresten hennes, Akon, med all hast.
[Elizabeth] Oppdraget jeg må gjøre er å skrive og forelese,
og fortelle folk om alt dette.
At vi ikke er den eneste bebodde planeten i galaksen.
At det er tusenvis av andre planeter med menneskeliv.
Vi er ikke unike.
Dette er en veldig fantastisk sannhet,
og jeg er her for å avsløre sannheten.
- [illevarslende vibrasjon] - [zap]
[John] Originalversjonen av innbundet bok
av Beyond the Light Barrier, først utgitt i 1979,
inkluderer noen avsnitt som er praktisk fjernet,
uten at de nye leserne av soft-copy-versjonen der ute, vet det,
publisert i 2008 og utover.
[musikken fortsetter]
Side 105 og utover.
Papirkopien. 1979.
"Enorme horder av svarte mennesker svermer over jordens overflate
har nå nådd en syklus i evolusjonen
der de roper etter selvstyre og herredømme,
der loven om makt-er-rett fortsatt råder.
Disse rasene vil fortsette å avle og sverme,
som den naturlige måten er, viril og sterk,
skyve andre raser tilbake til selve grensene til sine egne hjemland.
Så vidt forskjellige måter å leve på,
av hygiene, og fremfor alt, av tenkning,
blant forskjellige sivilisasjoner på jorden,
kan ikke blandes på dette stadiet av evolusjonen
uten moralsk degenerasjon og blodsutgytelse.
Verken havets fisk,
heller ikke dyrene på landet blander og parer seg med forskjellige arter,
men menneskeheten på planeten Jorden blander og horer med alle menneskearter,
og dermed legge grunnlaget for progressiv degenerasjon
gjennom hele menneskearten på jorden,
ettersom flere og mer avanserte raser opptas i den vanlige strømmen."
[inhalerer dypt, sukker]
Jeg sier: «Takk Gud for at jeg leser den mens jeg er 79.
Jeg har litt erfaring om hva livet betyr.
Jeg har gått rundt blokken et par ganger,
men det ville vært, hvis jeg var yngre, den vanskeligste boken å lese.
Noen av tingene som nevnes i boken får blodet mitt til å koke
og bringer tilbake mitt hat, på en intens måte, for hvite supremacister
og deres utrolige hat til andre mennesker.
Hun gjentar samtalene i stua,
som er den farligste tingen når du prøver å finne
å skape et fredelig samfunn.
Selv oss som svarte mennesker,
vi sier ting foran barna våre om hvite mennesker.
Vi bør være veldig forsiktige...
fordi barna lærer ved å se og gjenta.
Da jeg startet denne reisen med denne boken, tenkte jeg:
"Det er en annen gal fra Durban... [ler]
...forteller historier om rommet og alle romvesener og samhandling med verdener."
[dramatisk musikk]
[John] Da jeg visste at hun hadde kommunikasjon med Esage,
en av de høyest respekterte afrikanske sangomas, en afrikansk yppersteprest,
hvem var vokteren av språket vårt, vår kultur,
av afrikansk religion og mytologi, Credo Mutwa,
Jeg måtte ta en liten pause og si:
"Hvorfor skulle Credo Mutwa tro henne?"
Så jeg måtte gi det en liten bit av, vel, fordelen av tvilen.
"La meg se på dette.
La meg finne ut hva det var som førte disse to personene sammen."
[musikken fortsetter]
Tingene hun snakket om da hun var i Meton,
hvor hun hørte om hva som vil skje hvis vi neglisjerer jorden...
hvis vi misbruker jorden,
hvis vi fortsetter å ikke forstå klimaendringene, global oppvarming.
Jeg mener, vi som afrikanere, vi tror at vi har forfedre.
Vi har... [snakker isiXhosa]
Som er skaperen som er ansvarlig for hele naturen,
inkludert støvet og maurene,
og at vi har forfedrene
som formidler våre liv og forhold med vår Gud, Qamatha...
som gir oss store velsignelser.
Men jeg kan ikke se dem. Jeg kan ikke... Jeg har aldri visst hvor de er.
Å lese denne boken fikk meg til å tenke,
"Kanskje de ikke er langt fra Meton. [ler]
Kanskje de er i nærheten der."
Men det som virkelig noen ganger får meg til å føle meg trist,
at jeg føler at det Elizabeth Klarer representerte i det avsnittet...
av papirutgaven utgitt i 1979,
om hva hun tenkte om meg som en svart person...
Hun er ikke alene, og jeg er redd det fortsatt eksisterer.
Vi må finne et språk som er forenende.
Vi må finne språket som fremmer forsoning.
Vi må finne en ny engelsk som snakker om sosial samhørighet,
som snakker om tilgivelse.
[projektorlysbilder klikker]
Blir jeg fornærmet av det hun sier? Absolutt, det blir jeg!
Hater jeg henne for det? Jeg har ikke plass i hjertet mitt til å hate.
Jeg har så mange viktige ting å gjøre.
[illevarslende vibrasjon]
[Kurt Waldheim] Som generalsekretær i FN,
en organisasjon med 147 medlemsland
som representerer nesten alle de
menneskelige innbyggerne på planeten Jorden
Jeg sender hilsener på vegne av av menneskene på planeten vår.
Vi går ut av solsystemet vårt...
Vi vet godt at planeten vår og alle dens innbyggere
- er bare en liten del av dette enorme - universet som omgir oss
og det er med ydmykhet og håp vi tar dette skrittet.
[lyder fra Voyager Golden Records som spilles]